PRÁVO ŠARÍA PRO NEMUSLIMY

CENTRUM PRO STUDIUM POLITICKÉHO ISLÁMU

BILL WARNER

© CSPI LLC, 2010

This edition © CSPI International, 2015

Bill Warner

PRÁVO ŠARÍA PRO NEMUSLIMY

Z anglického originálu Sharia Law for Non-Muslims vydaného CSPI Publishing, Inc. 2010 v USA.

Přeložilo a vydalo CSPI International, Lidická 700/19, 602 00 Brno.

Vytiskl Tribun EU, Cejl 892/32, 602 00 Brno.

Třetí rozšířené vydání, Brno 2015.

ISBN 978‒80‒88089‒18‒6 (brož)

ISBN 978‒80‒88089‒19‒3 (epub)

ISBN 978‒80‒88089‒20‒9 (mobi)

www.cspii.org

CSPI INTERNATIONAL

Center for the Study of Political Islam, z.s., dále jen „CSPI“, je neziskové sekulární apolitické mezinárodní vzdělávací hnutí se sídlem v České republice. CSPI se zabývá vzděláváním široké veřejnosti v oblasti politického islámu. Politický islám je nenáboženská část základních tří svatých textů islámu (tzv. trilogie), která se zabývá vztahem islámu k nemuslimům tzv. káfirům, či jiným způsobem upravuje práva a vztahy muslimů a těch, kteří muslimy nejsou. Veškerý text trilogie, tedy koránu, síry (životopisu proroka Mohameda) a hadíthů (tradic proroka Mohameda) byl vědecky prozkoumán, analyzován a kategorizován.

Množství textu věnovaného káfirům

Použití vědeckých metod na základní texty islámu otevírá cestu k faktům o politickém islámu kterémukoli zvídavému člověku a umožňuje snadné porozumění skutečné podstatě politického islámu.

„Naším posláním je vzdělávat lidi na celém světě v tématech politického islámu, jeho zakladatele Mohameda, jeho politické doktríny a jeho boha, Alláha.”

CSPI International

Právní prohlášení

CSPI se zabývá výhradně studiem politického islámu (51 % trilogie) jakožto významné světové politické ideologie s vlastním zákony, kulturou, historií a velmi silným vlivem na jiné politické ideologie. Náboženský islám (49 % trilogie) je soukromou záležitostí každého muslima a není předmětem zájmu CSPI.

CSPI se striktně distancuje od využívání svých vzdělávacích materiálů či jakéhokoli jiného intelektuálního vlastnictví jakožto podkladu pro protiprávní a/nebo násilnou činnost založenou na jakékoli formě nesnášenlivosti, xenofobie, rasismu či potlačování svobody vyznání vůči jednotlivci či skupině osob.

CSPI se striktně distancuje od jakékoli podpory hnutí potlačujících práva na svobodné vyznání jedince. CSPI se zabývá výhradně studiem politického islámu. Víra každého člověka je CSPI hluboce respektována.

O AUTOROVI

Dr. Bill Warner je celosvětově uznávaný odborník na politický islám. Získal doktorát v oboru fyziky a matematiky v roce 1968 na North Carolina State University. Osm let působil jako profesor na Tennessee State University. Dr. Warner se celý život věnuje náboženství a zkoumá jeho vliv na utváření dějin. Původní zdroje hlavních náboženství studoval desítky let. Ještě před útokem na Světové obchodní centrum předpovídal válku mezi islámem a Amerikou. Bezprostředně po 11. září se pak rozhodl zpřístupnit původní islámské texty běžnému člověku.

Jeho bohaté zkušenosti s vědeckými teoriemi a matematikou se projevují ve způsobu, jakým analyzuje islámskou doktrínu. Poté, co zjistil, že islámské texty jsou sestaveny tak, aby bylo obtížné je číst a pochopit, vytvořil vzdělávací program, jehož cílem je tyto texty vyjasnit a ukázat, že islám není postaven na stejných civilizačních principech jako zbytek světa.

Dr. Warner založil a vede organizaci Center for the Study of Political Islam (CSPI, Centrum pro studium politického islámu) a je autorem patnácti knih, které mimořádně srozumitelným způsobem vysvětlují problematiku politického islámu. Vytvořil také první samostudijní kurz politického islámu, včetně série audioknih, přednáší po celém světě, píše články a komentuje aktuální světové dění.

Obsah

ÚVOD

CO JE ŠARÍA

ŽENY

RODINNÉ PRÁVO

KÁFIR

DŽIHÁD

PODROBENÍ A DUALISMUS

DHIMMÍ

OTROCTVÍ

SVOBODA NÁZORU

FINANCE

POŽADAVKY

DODATEK

ŠARÍA V EVROPĚ – PŘEHLED

ÚVOD

KAPITOLA PRVNÍ

ŠARÍA V DNEŠNÍ EVROPĚ

Při pohledu na islám v dnešní Evropě vidíte, jak bude vypadat Amerika za 20 let. Proč? Jednání muslimů v Evropě je založeno na právu šaría, stejném právu šaría, které se dnes začíná uplatňovat v Americe.

•
V určitých denních dobách se doprava v londýnských ulicích zastaví, protože muslimové zaberou ulice k provádění modliteb. Politický akt založený na právu šaría.

•
V Evropě existují celé oblasti, kam nemuslimové v podstatě nemají přístup, včetně policie. Jedná se o uzavřené islámské enklávy, kde žijí jen muslimové. Jediné právo platící pro muslimy je založeno na právu šaría.

•
Anglikánský biskup v Anglii vyzývá, aby pro muslimy platilo islámské právo. Biskup dodržuje právo šaría.

•
Ve školách se mohou používat jen texty neodporující islámu – toto je založeno na právu šaría.

•
Křesťané mají zakázáno promlouvat k muslimům o křesťanství, nesmí jim ani dávat literaturu. Jedná se o politický důsledek založený na právu šaría, který je uplatňován britskými soudy.

•
Znásilnění spáchaná muslimy jsou v některých částech Švédska tak častá, že švédská vláda zakázala policii při vyšetřování shromažďovat jakékoli údaje, které by poukazovaly na islám. Znásilnění je součástí islámské doktríny, uplatňované vůči nemuslimským ženám.

•
Hromadné muslimské demonstrace v Londýně požadují zrušení britského práva a nastolení práva šaría pro všechny lidi bez ohledu na jejich náboženství. Toto politické jednání je založené na právu šaría.

•
V některých anglických nemocnicích mohou během ramadánu (islámský náboženský svátek) nemuslimové jíst pouze na místech, kde je nevidí muslimové. Podřízení nemuslimů zájmům islámu je založeno na právu šaría.

•
V britských nemocnicích jsou muslimské ženy léčeny pouze způsoby, které dovoluje právo šaría.

ŠARÍA V DNEŠNÍ AMERICE

Zde jsou události, které jsou nebo byly způsobeny právem šaría:

•
11. září 2001 džihádisté zaútočili na Světové obchodní centrum v New Yorku a zničili jej. Tento bezcitný čin byl ve shodě s doktrínou džihádu, která je součástí práva šaría. Útok představoval politické jednání, které bylo motivováno náboženským příkazem k vedení neomezeného džihádu.

•
V Americe musí být učebnice schváleny islámskou radou. To je v souladu s právem šaría.

•
Po zaměstnavatelích a školách v Americe se požaduje, aby poskytli čas a prostor k provádění islámské modlitby. Tyto požadavky jsou založeny na právu šaría.

•
Americký bankovní systém se v oblasti finančního práva začíná podřizovat právu šaría, bez znalosti toho, co znamená šaría celkově.

•
Po univerzitách se požaduje, aby muslimským ženám poskytovaly oddělené plavecké bazény i další sportovní zařízení.

•
Nemocnice jsou žalovány za to, že neprovádějí léčbu, která je v souladu s právem šaría.

•
Žádný vysokoškolský předmět nezkoumá historii a doktrínu islámu kriticky. Dle šaríe nesmí být islám nijak kritizován.

•
Muslimské nadace poskytují finanční prostředky džihádistům (islámským teroristům) v souladu s právem šaría.

•
Na letištích se pro muslimy instalují umyvadla na nohy, což je placeno z amerických daní. To je v souladu s právem šaría.

•
Americké věznice jsou hlavním místem, kde islám získává nové stoupence.

•
Pracoviště se stávají islámskými modlitebnami tím, že poskytují zvláštní místnosti a přestávky k modlitbě. To je v souladu s právem šaría.

•
Islámští uprchlíci si za lepším životem a zdravotní péčí přivážejí do Ameriky všechny své ženy. Americké úřady s tím nic nedělají, ani když jsou jim poskytnuty důkazy. Polygamie je ryzí šaría.

•
Válčíme v Iráku a Afghánistánu, abychom zavedli ústavy, jejichž prvním článkem bude nadvláda práva šaría.

PROČ JE ZAPOTŘEBÍ, ABYCHOM ZNALI ŠARÍU?

ISLÁMŠTÍ UČENCI TVRDÍ: Islámské právo je dokonalé, univerzální a věčné. Právní normy Spojených států jsou dočasné, omezené a jednou skončí. Povinností každého muslima je řídit se Alláhovými zákony, šaríou. Americké právo vytvořil člověk, zatímco právo šaría je posvátné a pochází od jediného, skutečného boha – Alláha.

ŠARÍA: Šaría je založena na principech, které lze najít v koránu a dalších islámských náboženských a politických textech. Americké právo a šaría nesdílejí žádné společné principy.

V souladu s právem šaría:

•
neexistuje svoboda vyznání,

•
neexistuje svoboda slova,

•
neexistuje svoboda myšlení,

•
neexistuje svoboda uměleckého projevu,

•
neexistuje svoboda tisku,

•
neexistuje rovnost mezi lidmi – nemuslim, káfir, není nikdy roven muslimovi,

•
neexistuje jednotná ochrana pro všechny lidi – spravedlnost je dvojí, jedny zákony platí pro muslimské muže a jiné pak pro ženy a nemuslimy,

•
neexistují rovnocenná práva pro ženy,

•
ženy mohou být fyzicky trestány,

•
nemuslimové nemají právo nosit zbraně,

•
neexistuje demokracie, neboť demokracie znamená, že nemuslim je rovný muslimovi,

•
ústava státu je člověkem vytvořený dokument nevědomosti, džáhilíje, proto musí být podřízen právu šaría,

•
židé a křesťané jsou dhimmí – třetiřadí občané,

•
všechny vlády musí následovat právo šaría,

•
na rozdíl od obecného práva, šaría není výkladová, ani nesmí být měněna,

•
neexistuje zde zlaté pravidlo chování (tj. čiň ostatním, co chceš, aby oni činili tobě).

ŘEŠENÍ

Informace obsažené v této knize jsou založeny na faktech a analytickém, kritickém myšlení. Když ji dočtete, budete vědět, čím je šaría. Co je ještě důležitější, budete znát základy šaríe. Budete rozumět tomu, jak „funguje“, a proč ji není možné změnit. Vše do sebe zapadne a vy poprvé pochopíte islám.

TŘI POHLEDY NA ISLÁM

Na islám je možné nahlížet třemi způsoby. Úhel pohledu závisí na tom, co si myslíte o Mohamedovi. Pokud věříte, že Mohamed je Alláhův prorok, pak jste věřící. Pokud tomu nevěříte, jste nevěřící. Třetí úhel pohledu se týká těch, kteří se islámu zastávají. Zastánci nevěří tomu, že Mohamed byl prorok, ale jsou vůči islámu vstřícní, aniž by o islámu něco skutečně věděli.

Zde je příklad těchto tří úhlů pohledu:

V Medíně seděl Mohamed vedle své dvanáctileté manželky a celý den sledovali, jak mečem stínají hlavy osmi stům židů. Byly jim sťaty hlavy, protože řekli, že Mohamed není Alláhův prorok.1) Muslimové pokládají smrt židů za nezbytnou, protože popírat Mohamedovo proroctví bylo – a zůstává – urážkou islámu. Židům byly sťaty hlavy, protože takový je Alláhův trest.

Nevěřící se na tuto událost dívají jako na důkaz islámského násilí ve jménu džihádu a jako na špatný čin.

Zastánci říkají, že se jednalo o historickou událost – že všechny kultury mají ve své minulosti násilí a nemělo by docházet k žádnému odsuzování. Ve skutečnosti ještě nikdy nečetli žádný ze základních textů islámu, ale mluví o islámu věrohodně a rozhodně.

Podle různých úhlů pohledu bylo zabití osmi set židů:

•
tragédií,

•
dokonalým svatým činem,

•
další historickou událostí, přičemž byly spáchány i horší.

Neexistuje „správný“ pohled na islám, protože tyto pohledy nelze uvést v soulad.

Tato kniha je napsána z hlediska nevěřícího. Tato kniha pohlíží na islám na základě jeho vlivu na nemuslimy. To také znamená, že náboženství zde nehraje velkou roli. Muslima sice zajímá islám jako náboženství, na všechny nevěřící však působí politická stanoviska islámu.

Tato kniha se zabývá islámem jako politickým systémem, nikoli muslimy nebo jejich náboženstvím. Muslimové jsou lidé a liší se jeden od druhého. Náboženství je něco, co člověk následuje, aby mohl jít do ráje a vyhnul se peklu. Není užitečné ani nutné zabývat se islámem jako náboženstvím.

O islámu musíme mluvit v politickém kontextu, protože se jedná o mocný politický systém.

1)
GUILLAUME, A. The Life of Muhammad, Oxford University Press, 1982, str. 464.

CO JE ŠARÍA

KAPITOLA DRUHÁ

Právo šaría je islámské právo. Šaría je základem každého požadavku, který muslimové vůči naší společnosti činí.

•
Když požadují po školách, aby poskytly místnost k islámské modlitbě, žádají nás, abychom jednali podle práva šaría.

•
Když muslimská žena nosí na hlavě šátek, jedná se o uposlechnutí práva šaría.

•
Když naše noviny neotiskly dánské karikatury Mohameda, podřídily se požadavkům práva šaría.

•
Když žádají po našich nemocnicích zvláštní způsob ošetřování muslimských žen, jedná se o šaríu.

•
Když musí být učebnice schváleny muslimskými organizacemi předtím, než se začnou používat v našich školách, děje se tak v souladu s právem šaría.

Útok na Světové obchodní centrum byl spáchán přesně podle pravidel války – džihádu, které najdeme v právu šaría. Právo šaría je základ pro náboženský, politický a kulturní život všech muslimů.

Právo šaría je v Americe uskutečňováno čím dál víc a zatím neexistuje žádné povědomí o tom, čím šaría ve skutečnosti je, protože veřejné, soukromé ani náboženské školy o ní neučí.

DOBRÉ ZPRÁVY

Nejjednodušší způsob, jak se něco dozvědět o islámu, je prostřednictvím práva šaría. Tím, že se dozvíte něco o šaríi, jste uvedeni do problematiky koránu a Mohameda na praktické úrovni.

Když znáte šaríu, islám dává smysl. Většina lidí je přesvědčena o tom, že islám je obtížné nebo dokonce nemožné pochopit, ale když rozumíte jeho principům, je islám ve skutečnosti velmi logický. Je založen na odlišných pohledech na lidstvo, logiku, vědomosti a etiku. Jakmile pochopíte tyto principy a logiku, budete nejen schopni vysvětlit, co a proč se děje, ale také předvídat, co bude následovat.

POCHOPENÍ ZDROJŮ

Než dokážete pochopit šaríu, je potřeba seznámit se se třemi knihami představující její základy.

Každé usnesení nebo zákon v šaríi se odkazuje na korán nebo sunnu – dokonalý příklad Mohameda (který můžeme najít ve dvou druzích textů – v hadíthech a síře). Každé právní nařízení v islámu musí mít svůj původ v koránu a sunně.

Sunnu známe proto, že známe detaily Mohamedova osobního života. Víme, jakým způsobem si čistil zuby a kterou botu si obouval první. Známe sunnu, protože máme k dispozici síru a hadíthy.

Pravděpodobně si myslíte, že korán je bible islámu. To není pravda. Biblí islámu jsou korán, síra a hadíthy – tyto tři texty můžeme nazvat „trilogií“.

Korán představuje nepatrnou část – pouze 14 % z celkového počtu slov – doktríny islámu. Texty věnující se sunně (síra a hadíthy) tvoří 86 % z celkové psané doktríny islámu. Islám tvoří ze 14 % slova Alláha a z 86 % slova Mohameda.

Šaría není ničím jiným než zhuštěním a rozšířením koránu a sunny. Proto je nemožné pochopit šaríu bez znalosti toho, co se píše v koránu, hadíthech a síře. Na následujících stranách uvidíte, že mnoho odstavců má číselný ukazatel, který odkazuje na původní zdroj.

Kniha The Reliance of the Traveller2) je klasický právní text šaríe. Jedná se o velmi věrohodné dílo, ověřené a uznané pěti největšími islámskými učenci současnosti. Je to kniha napsaná ve 14. století, které se na dvanácti stech stranách věnuje tématům jako politická nadvláda nad nemuslimy, modlitba, džihád, poslední vůle a pozůstalost, trestní právo, soudní řád nebo využití půdy. Obsahuje jak zákonná ustanovení, tak teologii.

Zde je typický odstavec:

o8.0 ZŘEKNUTÍ SE ISLÁMU

o8.1 Když se osoba, která dosáhla puberty a je duševně zdravá, dobrovolně zřekne islámu, zaslouží si smrt.

[Buchárí 9,83,17] Mohamed: „Muslim, který připustí, že neexistuje žádný jiný bůh než Alláh a že já jsem jeho prorokem, nesmí být zabit s výjimkou tří důvodů: jako trest za vraždu, cizoložství a zřeknutí se víry.“

Odkaz „o8.1“ je číselný ukazatel v psaném právu šaría The Reliance of the Traveller. Text je rozdělen na oddíly – a, b, c atd. Toto konkrétní tvrzení lze nalézt v oddílu o, sekci 8, podsekci 1. Pomocí číselného ukazatele „o8.1“ se můžeme odkazovat přímo na uvedený zdroj v The Reliance of the Traveller.

Ve výše uvedeném případě máme nejen nařízení, že odpadlíci (lidé, kteří se zřekli islámu) mají být zabiti, ale máme také podpůrné tvrzení, které lze nalézt v hadíthu, svatém textu používaném společně s koránem. Hadíthy popisují, co Mohamed udělal nebo řekl.

Tento konkrétní hadíth pochází ze Sahíh al-Buchárí, jedné ze šesti kanonických sbírek hadíthů v sunnitském islámu. Tyto prorocké tradice neboli hadíthy byly sesbírány muslimským učencem Muhammadem ibn Ismáílem al-Buchárím přibližně dvě stě let poté, co Mohamed zemřel. Jedná se o nejvěrohodnější ze všech sbírek. Sahíh znamená „pravý“ nebo „správný“.

Všimněte si číselného ukazatele „9,83,17“. Toto referenční číslo funguje jako odkaz na kapitolu a verš, takže si můžete najít a přečíst originál. Všechny hadíthy, včetně Sahíh al-Buchárí, lze nalézt na internetových stránkách mnoha univerzit.

Zde je právo šaría podpořeno koránem:

o9.0 DŽIHÁD

Džihád je válka proti káfirům za účelem nastolení práva šaría.

Korán 2:216 Je vám předepsán také boj, i když je vám nepříjemný. Je však možné, že je vám nepříjemné něco, co je pro vás dobré, a je možné, že milujete něco, co je pro vás špatné; jedině Alláh to zná, zatímco vy to neznáte.

V tomto případě text šaríe definuje, co je džihád, a poskytuje základní odkaz ohledně daného nařízení. Znovu můžete ověřit obsahovou shodu mezi verši koránu a originálním zdrojem – o9.0 v The Reliance of the Traveller.

Existuje ještě poslední typ odkazu na doprovodný dokument:

ZACHÁZENÍ S NEPOSLUŠNOU ŽENOU

m10.12 Když si manžel povšimne náznaků neposlušnosti…

Ishák 969 …Muži mohou některé věci zakazovat, neboť ženy jsou zajatkyně mužů a nedokáží se ovládat.

Zde je obvyklé referenční číslo m10.12, které se odkazuje na původní zdroj The Reliance of the Traveller. Číselný ukazatel „969“ je poznámka na okraji, která vám umožňuje nahlédnout do síry (Mohamedova životopisu) od ibn Isháka a ověřit si zdroj.

VĚROHODNÝ A SMĚRODATNÝ ZDROJ

Všechno, co zde čtete, může být nezávisle ověřeno. Informace jsou založené na faktech, analýze a kritickém myšlení.

Jde o přístup, který se hodně liší od toho, kdy se ptáte muslima nebo „odborníka“ na islám nebo šaríu. Pokud muslim nebo odborník říká o islámu něco, co se liší od koránu nebo sunny, tak se tato osoba mýlí. Pokud odborník říká něco, co se s koránem nebo sunnou shoduje, má pravdu, ačkoli jaksi nadbytečně.

Jakmile znáte korán a sunnu, další rady již nejsou zapotřebí.

POLITICKÝ ISLÁM

Největší část trilogie nepojednává o tom, jak být dobrým muslimem. Místo toho se většina textu zaobírá bezvěrci. Korán věnuje 64 % z celkového počtu slov nevěřícím a trilogie – jako celek – jim věnuje 51 % svého obsahu.

Islám NENÍ jen náboženstvím. Jde o celou civilizaci s podrobným politickým systémem, náboženstvím a právním řádem – šaríou. Mohamed kázal náboženství islámu v Mekce po třináct let a podařilo se mu konvertovat na islám 150 Arabů. Odešel do Medíny a stal se politikem a válečníkem. Po dvou letech jeho pobytu v Medíně byli všichni židé zavražděni, zotročeni nebo vyhoštěni. V posledních devíti letech svého života se průměrně každých šest týdnů účastnil nějaké násilné události.3) Mohamed zemřel, aniž by nechal přežít jediného nepřítele.

Nešlo zde o náboženský, ale o politický proces. Džihád je politické jednání s náboženskou motivací. Politický islám je doktrína, která se zabývá nemuslimy.

Mohamed se svým náboženským programem neuspěl, ale jeho politický proces džihádu slavil vítězství. Právo šaría je kodexem islámské civilizace.

Politická podstata islámu je to, co tvoří hlavní rozdíl mezi právem šaría a židovským náboženským právem – halachou. Židovské právo o nežidech vůbec nemluví a jasně říká, že právo dané země má přednost před halachou.

Šaría mluví hodně o káfirech a o tom, jak se k nim chovat, jak si je podrobit a vládnout jim. Šaría si přivlastňuje politickou nadřazenost nad ústavou.

V šaríi není pro nemuslimy nic dobrého. Proto má každý nevěřící důvod znát právo šaría, zvláště pokud jde o politické, vládní, regulační a právní záležitosti. Právo šaría je o nevěřícím, stejně jako o muslimovi. Postoje a činy islámu ohledně nevěřících jsou politické, nikoli náboženské.

Přestože šaría porušuje veškeré ústavní principy, je dnes uplatňována, protože neznáme její opravdový význam.

ŠARÍA A JEJÍ INTERPRETACE

Když jsou lidé konfrontováni s nepříjemnými verši z koránu, tak obvykle tvrdí, že skutečný význam závisí na způsobu, jakým se text interpretuje. Po více než tisíc let je šaría oficiálním a předepsaným výkladem celého islámu. Šaría, to je interpretace koránu a sunny těmi nejlepšími islámskými učenci. Není potřeba snažit se o nějakou další interpretaci – tato práce se dělá již po tisíc let. Nové otázky v islámu se musí ohodnotit a posoudit podle šaríe – konečného a univerzálního etického kodexu pro celé lidstvo až do konce jeho existence.

Šaría je založena na dokonalém, neměnném koránu a sunně. Velká většina islámských učenců prohlašuje, že šaría je Alláhova vůle v minulosti i současnosti. Měla by být ve své současné podobě používána všemi národy jako jediné posvátné právo.

Jakákoli její změna nebo reforma se musí opírat o Mohamedův korán a sunnu, přesně jako u klasického textu.

TECHNICKÉ DETAILY

Pokud jste si v této knize něco přečetli a chcete se dozvědět více, tak další informace můžete vždy dohledat podle číselného ukazatele na začátku odstavce.

Příklady:

Korán 1:2 odkazuje na korán, kapitolu (súru) 1, verš 2.

Ishák 123 odkazuje na Ishákovu síru, poznámku na okraji 123.

[Buchárí 1,3,4] odkazuje Sahíh al-Buchárí, svazek 1, knihu 3, číslo 4.

[Muslim 012,1234] odkazuje na Sahíh Muslim, knihu 12, číslo 1234.

2)
KELLER, N. The Reliance of the Traveller [Opora cestovatele], Amana Publications. Původním textem je al-Misrího Umdat al-Salik, který byl sepsán ve 14. století.

3)
GUILLAUME, A. The Life of Muhammad, Oxford University Press, 1982, str 660.

ŽENY

KAPITOLA TŘETÍ

ISLÁMŠTÍ UČENCI PROHLAŠUJÍ:

•
Přikázání v šaríi, která se týkají žen, jsou právní normou v islámských rodinách.

•
Islám byl první civilizací, která ženám poskytla a zaručila jejich práva.

•
Mohamed ukázal světu dokonalý příklad toho, jak jsou v islámu ženy chráněny.

•
Muslimské ženy jsou drahocenné a jako skvost musí být chráněny před špatnostmi světa káfirů.

•
Práva muslimských žen pocházejí od Alláha.

ŠARÍA: Právo šaría disponuje různými zákony pro různé skupiny lidí. Ženy patří podle šaríe do jedné ze zvláštních tříd.

BITÍ MANŽELKY

Ušlechtilý pohled islámu na ženy je uveden v jednom z veršů koránu:

Korán 4:34 Muži zaujímají postavení nad ženami proto, že Alláh dal přednost jedněm z vás před druhými, a proto, že muži dávají z majetků svých (ženám). A ctnostné ženy jsou pokorně oddány a střeží skryté kvůli tomu, co Alláh nařídil střežit. A ty, jejichž neposlušnosti se obáváte, varujte a vykažte jim místa na spaní a bijte je! Jestliže vás jsou však poslušny, nevyhledávejte proti nim důvody! A Alláh věru je vznešený, veliký.

ZACHÁZENÍ S NEPOSLUŠNOU ŽENOU

m10.12 Když si manžel povšimne náznaků neposlušnosti své ženy, ať už ve slovech, kdy mu chladně odpoví, přičemž vždy odpovídala zdvořile, nebo když ji muž požádá, aby s ním šla do postele, a žena oproti zažitému zvyku odmítne; nebo v chování, kdy si muž všimne averze vůči němu, když dříve byla laskavá a šťastná; upozorní ji, aniž by se jí vyhýbal nebo ji bil, protože žena může mít omluvu.

Varování může znít takto: „Obávej se hněvu Alláha, neboť mám právo tě vlastnit,“ nebo je možné vysvětlit, že neposlušnost ruší mužovu povinnost podporovat ji a dávat jí přednost před ostatními ženami, nebo lze ženě oznámit: „Tvá poslušnost je náboženskou povinností.“

Jestliže žena nadále vzdoruje, muž s ní přestane spát (nemá s ní sex) a odmítá s ní mluvit a může ji i uhodit, což znamená, že jí nesmí způsobit modřiny, polámat kosti, zranit ji, nebo způsobit, aby jí tekla krev. Je zakázáno ji udeřit do tváře. Muž smí ženu udeřit, je-li neposlušná jednou nebo vícekrát, ačkoli mírnější výklad říká, že ji nesmí udeřit, dokud se neposlušnost neopakuje.

Ishák 969 On (Mohamed) jim rovněž řekl, že muži mají právo nad svými ženami a ženy mají právo nad svými muži. Ženy se nesmí dopustit cizoložství nebo se vůči ostatním sexuálně projevovat. Pokud takto činí, budou umístěny do oddělené místnosti a lehce zbity. Pokud se vyhýbají tomu, co je zakázáno, mají právo na jídlo a oblečení. Muži mohou některé věci zakazovat, neboť ženy jsou zajatkyně mužů a nedokáží se ovládat.

[Abú Dáwúd 11, 2142] Mohamed řekl: „Muže se nikdo nebude ptát na to, proč bije svoji ženu.“

[Buchárí 7,62,132] Prorok řekl: „Nikdo z vás by neměl bičovat svou ženu, neboť muž bičuje otroka a zbývající část dne má s ženou pohlavní styk.“ Většina těchto lidí v pekle budou ženy.

POSTAVENÍ ŽEN

V právu šaría je méněcenné postavení ženy popsáno mnoha způsoby:

o22.1 Nezbytná kvalifikace být islámským soudcem je:

a) být svobodným občanem mužského pohlaví…

o4.9 Odškodné za smrt nebo zranění ženy je poloviční oproti tomu, jaké dostane muž.

[Buchárí 3,48,826] Mohamed se zeptal:„Nemá výpověď ženy, jakožto očitého svědka, poloviční váhu svědectví muže?“ Žena řekla:„Ano.“ Mohamed pokračoval:„Je to proto, že mysl ženy je méněcenná.“

l10.3 Muslimové rozdělují společný podíl tak, že muž dostane část, jakou dostanou dvě ženy.

Korán 4:11 A Alláh vám stanoví o dětech vašich toto: synovi podíl rovný podílu dvou dcer; atd.

Tento hadíth staví velbloudy, otroky a ženy za sobě rovné.

[Abú Dáwúd 11,2155] Mohamed řekl: Pokud se někdo z vás ožení nebo si koupí otrokyni, měl by říci: „Alláhu, žádám tě o to dobré, co je v ní a její povaze, kterou jsi ji obdaroval; uchyluji se k tobě před zlem, které je v ní a její povaze, kterou jsi ji obdaroval.“ Když si muž kupuje velblouda, měl by jej uchopit za hrb a říci to samé.

Ženy jsou podřadné mužům v inteligenci a náboženství.

[Buchárí 1,6,301] Během cesty na modlitbu, Mohamed prošel kolem skupiny žen a řekl: „Ženy, věnujte peníze charitě a nebožákům, protože jsem viděl, že většina lidí v pekle jsou ženy.“

Ženy se zeptaly: „Proč tomu tak je?“

Odpověděl: „Jste příliš sprosté a neprojevujete svým manželům žádnou vděčnost. Nikdy jsem se nesetkal s nikým, kdo by tak postrádal inteligenci, nebo byl tak neznalý svého náboženství jako ženy. Pozorný a inteligentní muž by mohl být mnohými z vás sveden na nesprávnou cestu.“

Ženy odvětily: „Co přesně nám chybí v inteligenci nebo víře?“

Mohamed řekl: „Není pravdou, že svědectví jednoho muže se rovná svědectví dvou žen?“

Poté, co ženy potvrdily, že má pravdu, Mohamed prohlásil: „To jen dokazuje, že ženy nemají dostatek inteligence. Není také pravdou, že se ženy nesmí během menstruačního cyklu modlit, ani držet půst?“ Ženy řekly, že v tomto má Mohamed také pravdu.

Poté Mohamed pravil: „To jen dokazuje, že ženy dostatečně neznají své náboženství.“

Svědectví ženy má poloviční váhu svědectví muže.

Korán 2:282 Vy, kteří věříte, dáváte-li úvěr dlužníkovi na lhůtu stanovenou, zapište to! Nechť písař to mezi vámi sepíše spravedlivě, nechť žádný písař neodmítne to napsat tak, jak jej tomu Alláh naučil, a nechť zapisuje, zatímco mu bude dlužník diktovat, a nechť bojí se Alláha, Pána svého, a nechť ničeho z dluhu neubere! A jestliže dlužník je choromyslný či slabý anebo nemůže sám diktovat, nechť diktuje jeho poručník, a to spravedlivě! A žádejte svědectví dvou svědků z mužů vašich, a nemáte-li dva muže, pak vezměte jednoho muže a dvě ženy z těch, které uznáte za vhodné svědkyně; aby, kdyby jedna z nich se zmýlila, druhá jí mohla připomenout atd.

Zohavení ŽENSKÝCH GENITÁLIÍ, ŽENSKÁ OBŘÍZKA

Je nešťastné, že se termín obřízka používá jak pro odstranění mužské předkožky, tak pro odstranění klitorisu ženy. Jedná se o dvě naprosto odlišné věci.

[Buchárí 7,72,779] Mohamed řekl: „Těchto pět zvyků je typickým znakem pradávných proroků – obřízka, odstranění pohlavního ochlupení, zastřihávání knírků nakrátko, stříhání nehtů a depilace podpaží.“

Tento hadíth se zmiňuje o obřízce ženských genitálií. Předpokládá, že muž i žena jsou obřezáni.

[Muslim 003,0684] … Abú Músá poté řekl: „Za jakých okolností je koupel povinná?“ Áiša odpověděla: „Zeptal ses správného člověka. Mohamed řekl, že koupel je povinná tehdy, když je muž ve společnosti ženy a jejich obřezané genitálie se dotýkají.“

Obřízka je součástí práva šaría. Překlad do angličtiny s doplňující poznámkou je zavádějící:

e4.3 Obřízka je povinností pro muže i ženy. U muže se obřízka týká odstranění předkožky penisu a u žen zahrnuje odstranění předkožky klitorisu (nikoli klitorisu samotného, jak někteří mylně tvrdí).

Arabský originál ve skutečnosti říká:

e4.3 Obřízka je povinností (pro každého muže i ženu), jedná se o uříznutí části kůže u žaludu mužského penisu, ale obřízka u ženy znamená odříznutí klitorisu (to se nazývá hufád).

Tento úmyslně špatný překlad znesnadňuje pochopení práva šaría. Tento podvod se nazývá takíja – forma „posvátného klamu“.

V textu o bitvě u Badru je zmínka o zvyku odstraňovat klitoris:

I564 Hamza řekl: „Pojď sem, syne ženské obřezávačky.“ Řekl to, protože matka muže byla Umm Anmar, ženská obřezávačka (žena, která prováděla dívkám obřízku) v Mekce. Poté ho Hamza udeřil a zabil.

o12.0 TREST ZA nevěru

o12.6 Pokud je trest ukamenování, musí být ukamenováni, bez ohledu na počasí nebo na to, zda jsou nemocní. Těhotná žena nesmí být ukamenována, dokud neporodí a dokud je dítě nutné kojit.

[Muslim 017, 4206]… Za Mohamedem přišla žena a řekla: „Posle Alláhův, dopustila jsem se cizoložství (atd.). Když ji přivedli, měla s sebou dítě zabalené v látce a pravila: „Zde je dítě, které jsem porodila.“ Mohamed odvětil: „Běž a dítě koj, dokud budeš mít mléko.“ Když žena přestala kojit, šla za ním s dítětem, které v ruce drželo kousek chleba. Žena mu řekla: „Apoštole Alláhův, zde je chlapec, kterého jsem přestala kojit,
a teď běžně přijímá potravu.“ Svěřil dítě jednomu z muslimů a poté oznámil trest. Žena byla vhozena do příkopu o hloubce její hrudi a Mohamed lidem nařídil, aby ji ukamenovali.

VRAŽDA ZE CTI

Vražda ze cti není v doktríně šaríe zahrnuta přímo. Šaría přikazuje, že žena je muži podřízena, a dovoluje bití ženy za účelem vymáhání nadvlády muže, ale neuděluje vraždě ze cti legální status.

Neexistuje však trest za zabití toho, kdo spáchal cizoložství:

o5.4 Neexistuje žádný právní postih za zabití někoho, kdo opustil islám, je lupič, nebo je ve svazku manželském odsouzen za cizoložství atd.

e12.8… Mezi nedůstojné (ty, jež mohou být zabiti) patří … ti, kteří jsou ve svazku manželském odsouzeni za cizoložnictví atd.

Zdá se, že toto nařízení zahrnuje rovnocenné tresty pro muže i ženy, muž má však mnoho zákonných způsobů, jak mít sex, zatímco žena je striktně omezena na svého manžela. Z tohoto důvodu je mnohem pravděpodobnější, že bude zabita žena.

Muž má nad ženou hlavní slovo a jeho postavení ve společnosti závisí na tom, jak se jeho ženy chovají. Ghíra je posvátná žárlivost, dokonce i Alláh má ghíru. Ghíra rovněž znamená „sebeúctu“ a je základem pro vraždy ze cti. Všimněte si, že v následujícím hadíthu Saídova výhružka zabít muže i s jeho ženou není zavržena, ale podpořena. Násilí jako obrana muslimské ghíry je čistý islám.

[Buchárí 8,82,829; Buchárí 9,93,512] Saíd bin Ubada řekl: „Jestli uvidím nějakého muže u své ženy, udeřím ho ostřím svého meče.“ Tato zpráva se donesla k Mohamedovi, který poté řekl: „Vy lidé jste udiveni Saídovou ghirou (sebeúctou). Ve jménu Alláha, mám více ghiry nežli tento muž a Alláh má více ghiry nežli já, a díky své ghiře spáchal Alláh veřejně i tajně zakázané a ostudné skutky a „hříchy“.

Většina vražd ze cti pochází z islámských společností.

RODINNÉ PRÁVO

KAPITOLA ČTVRTÁ

ISLÁMŠTÍ UČENCI TVRDÍ: Dokonalé islámské rodinné právo je svaté, neboť je založeno na slovech Alláha sepsaných v božském koránu a Mohamedově sunně. Všechny další právní normy jsou stvořené člověkem a musí se podřídit vůli Alláha, z tohoto důvodu je pro muslimy vhodné pouze právo šaría. Zákony káfirů muslimové opovrhují.

ŠARÍA O RODINNÉM PRÁVU

m3.13 Existují dva druhy opatrovníků – ti, kteří smí své ženské svěřenkyně nutit, aby se za někoho provdaly, a ti, kteří to dovoleno nemají.

m6.10 Je zakázáno, aby se svobodný muž oženil s více než čtyřmi ženami.

m8.2 Opatrovník nesmí provdat svou předpubertální dceru za menší obnos, než jaký se běžně přijímá jako svatební věno u podobných nevěst.

CIZOLOŽSTVÍ

[Buchárí 3,38,508] Mohamed řekl: „Unajsi, postav se před ženu toho muže a pokud se přizná k cizoložství, nech ji ukamenovat k smrti.“

[Buchárí 8,82,803] Alí nechal v pátek ukamenovat jednu ženu k smrti a řekl: „Potrestal jsem ji tak, jak by ji potrestal Mohamed.“

m10.4 Muž smí své ženě zakázat, aby opustila domov. Pokud však zemře nějaký její příbuzný, upřednostňuje se dovolit ženě odejít a své příbuzné navštívit.

m5.0 MANŽELSKÉ PRÁVO, ŽENSKÉ ZÁVAZKY PLYNOUCÍ Z MANŽELSTVÍ

m5.1 Žena je povinna svému muži okamžitě umožnit sex když:

(a)
ji o to muž požádá,

(b)
jsou doma,

(c)
je toho její tělo fyzicky schopno.

[Abú Dáwúd 11, 2138;2139] Muáwija řekl: Apoštole Alláhův, jak se máme ke svým ženám chovat a jak je opouštět? Mohamed odvětil: Vstupujte na orbu svou (oraná půda – termín pro vagínu), kdy a jak chcete…

Nejdůležitější věc, kterou žena přináší do manželství, je její vagína.

[Buchárí 7,62,81] Mohamed řekl: „Manželský slib, u něhož je nejvíce očekáváno jeho plnění, je mužovo právo užívat si vagíny své ženy.“

Alláh proklíná ženy, které odmítají sex.

[Buchárí 7,62,121] Mohamed: „Jestliže žena odmítne žádost muže o sex, andělé ji budou do smrti proklínat.“

Ze síry víme o právech manželů ještě více:

Ishák 957 Mohamed poslal Muadha do Jemenu, aby zde získával nové stoupence. Když tam byl, byl dotázán, jaká práva má muž nad svou ženou. Ženě, která se jej zeptala, odpověděl: „Jestliže půjdeš domů a z nosu tvého muže poteče hnis a krev, a i když budeš nos olizovat, dokud nebude čistý, tak jsi stále ještě nenaplnila práva tvého muže.“

DĚTSKÉ NEVĚSTY

Když měl Mohamed 51 let, požádal šestiletou Áišu o ruku. Mít svatbu s dítětem je učení sunny.

[Buchárí 7,62,18] Když Mohamed požádal Abú Bakra, zda si může vzít Áišu za ženu, Abú odvětil: „Ale vždyť jsem tvůj bratr.“ Mohamed dodal: „Jsi mým bratrem pouze v náboženství Alláhově a podle jeho knihy, takže vzít si Áišu je zákonem dovoleno.“

KÁFIR

KAPITOLA PÁTÁ

Až do teď jsme se zabývali šaríou v širších souvislostech a poté postavením žen v šaríi. Nyní se dostáváme k novému tématu – nevěřícím neboli nemuslimům. Slovo „nemuslim“ se používá v překladu práva šaría, ale původní arabské slovo, které bylo použito, je „káfir“. Slovo káfir znamená daleko víc, než nemuslim. Původní význam slova byl „ten, kdo zatajuje pravdu islámu“.

Korán říká, že káfira je možné podvádět, spiknout se proti němu, nenávidět, zotročit, zesměšňovat, mučit a ještě horší věci. Slovo se obvykle překládá jako „bezvěrec“, ale tento překlad je chybný. Slovo „bezvěrec“ je logicky a emocionálně neutrální, kdežto káfir je nejhanlivější, nejzaujatější a nejnenáviděnější slovo v jakémkoli jazyce.

Existuje mnoho náboženských jmen pro káfiry – polyteisté, modláři, „lid Knihy“ (křesťané a židé), buddhisté, ateisté, agnostici a pohané. Káfir je zahrnuje všechny, protože bez ohledu na to, o jaké náboženství jde, ke všem se může přistupovat stejně. To, co Mohamed říkal a dělal polyteistům, může být činěno jakékoli další skupině káfirů.

Islám věnuje káfirům značnou část energie. Většina koránu (64 %) se věnuje káfirům, téměř celá síra (81 %) se zabývá Mohamedovým bojem s nimi. Hadíthy jim věnují 37 % textu. Celá trilogie věnuje káfirům 51 % svého obsahu.4)

Šaría se káfirům v tak velké míře nevěnuje, protože je určena především muslimům. Kromě toho káfir má jen málo práv, takže toho na vysvětlování není mnoho.

Množství textu věnovaného káfirům

Náboženský islám je to, co muslimové dělají, aby šli do ráje a vyhnuli se peklu. To, co Mohamed dělal káfirům, se netýkalo náboženství, ale politiky. Káfiry se zabývá politický islám, nikoli náboženství. Nikoho až tak nezajímá, jak muslim uctívá Alláha, ale každý z nás se zajímá o to, jak se k nám muslimové chovají a co o nás říkají. Politickým islámem by se měl zabývat každý káfir.

Zde jsou dvě zmínky z šaríe týkající se káfirů:

w59.2 … A to objasňuje, proč jsou verše koránu a hadíthy ohledně nenávisti v zájmu Alláha a lásky v zájmu Alláha (al-walá wa-l-bará) vůči káfirům tak tvrdé a neoblomné, proč je tak nenávidí, zatímco akceptují Alláhův nejvyšší osud, neboť se jedná o rozhodnutí Alláha mocného a velkolepého.

Nenávist v zájmu Alláha a láska v zájmu Alláha se nazývá „al-walá wa-l-bará“, základní princip islámské etiky a šaríe. Muslim má povinnost nenávidět, co nenávidí Alláh, a milovat, co miluje Alláh. Alláh nenávidí káfira, muslim se tedy podle toho musí chovat.

Korán 40:35 To jsou ti (káfiři), kdož se hádají ohledně znamení Alláhových (verše koránu), aniž se jim k tomu dostalo oprávnění. Veliký je vůči nim odpor u Alláha i těch, kdož uvěřili (muslimů). A takto Alláh zapečeťuje srdce každého pyšného a úporně vzdorujícího.

h8.24 Není povoleno dávat zakát (almužnu) káfirovi, nebo někomu, koho máte povinnost živit, jako například ženu nebo rodinného příslušníka.

Zde je několik odkazů na korán:

Je dovoleno se káfirovi vysmívat:

Korán 83:34 Dnes však se káfirům posmívají ti, kdož věřili, a na pohovkách ležíce se rozhlížejí. Dostalo se káfirům odměny za to, co činili?

Je dovoleno káfirovi setnout hlavu:

Korán 47:4 A když se na bojišti střetnete s káfiry, stínejte jim hlavy, a až jim způsobíte úplnou porážku, pevně je spoutejte!

Je dovoleno se proti káfirovi spiknout:

Korán 86:15 Tito lidé věru strojí úklad (proti Mohamedovi), však já rovněž chystám lest! Jen poshov káfirům a krátký jim popřej odklad!

Je dovoleno káfira zastrašovat:

Korán 8:12 A hle, Pán tvůj vnukl andělům: „Jsem s vámi, podpořte tedy ty, kdož uvěřili! Já vrhnu do srdcí káfirů hrůzu a vy jim usekejte hlavy i konečky prstů!“

Muslim není káfirův přítel:

Korán 3:28 Nechť si věřící neberou káfiry za přátele místo věřících! Kdo tak učiní, nedostane se mu od Boha ničeho, leda v případě, že byste se od nich obávali nějaké hrozby. A Alláh vás varuje před sebou samým a u Alláha je cíl konečný.

Káfir je zlý:

Korán 23:97 Rci: „Pane můj, utíkám se k Tobě před našeptáváním zlých (káfirů) a utíkám se k Tobě, Pane můj, před jejich přiblížením!“

Káfir je v nemilosti:

Korán 37:18 Odpověz: „Zajisté, a budete (káfiři) v nemilosti!“

Káfir je prokletý:

Korán 33:60 Prokleti budou (káfiři), kdekoliv se octnou, a budou zajati a bezohledně zabiti podle zvyklosti Alláhovy vůči těm, kdož již předtím byli. A nenalezneš ve zvyklosti Alláhově změnu žádnou.

KÁFIŘI A LID KNIHY

Muslimové křesťanům a židům říkají, že jsou výjimeční. Jsou „lid Knihy“ a bratři ve víře Abrahámově. Ale v islámu jsi křesťan tehdy a pouze tehdy, pokud věříš, že Kristus byl muž, který byl prorokem Alláha, žádná Nejsvětější trojice neexistuje, Ježíš nebyl ukřižován, ani znovu vzkříšen, a vrátí se, aby nastolil právo šaría. Abyste byli skutečným židem, musíte věřit, že Mohamed je posledním v linii židovských proroků.

Tento verš je pozitivní:

Korán 5:77 Rci: „Lidé Knihy! Nepřehánějte v náboženství svém, mluvte jen pravdu a nenásledujte scestná učení lidí, kteří zbloudili již před vámi a dali zbloudit mnoha jiným – a ti věru zbloudili z cesty rovné!“

Doktrína islámu je dualistická, takže existuje i opačný pohled. Níže je poslední verš psaný o „lidu Knihy“ (přičemž pozdější verš ruší nebo nahrazuje verš dřívější – viz kapitola 7). Jedná se o konečné slovo. Svolává muslimy, aby zahájili válku proti „lidu Knihy“, který nevěří v náboženství pravdy – islám.

Korán 9:29Bojujte proti těm, kdož nevěří v Alláha a v den poslední a nezakazují to, co zakázal Alláh a Jeho posel, a kteří neuctívají náboženství pravdy, z těch, kterým se dostalo Písma, dokud se nepodrobí a nedají poplatek přímo vlastní rukou, jsouce poníženi.

Věta „a nezakazují to…“ znamená, že neakceptují právo šaría, věta „dokud se nepodrobí a nedají poplatek“ znamená podřídit se právu šaría. Křesťané a židé, kteří neakceptují Mohameda jako konečného proroka, jsou káfiři.

Muslimové se modlí pětkrát denně a úvodní modlitba vždy obsahuje:

Korán 1:7 Ne stezkou těch, na něž jsi rozhněván (židé), ani těch, kdo v bludu jsou (křesťané).

Trilogie věnuje hodně prostoru židům. Zmínky z Mekky jsou obecně vnímány kladně. V Medíně jsou však židé nepřáteli islámu, protože odmítli Mohameda jako konečného proroka. Zde jsou údaje týkající se textů trilogie a židů.5) Všimněte si, že trilogie vyjadřuje vůči židům větší nenávist než Mein Kampf.

Množství proti-židovského textu

POUŽITÝ JAZYK

Protože původní arabské slovo pro nevěřícího je káfir, a je to rovněž označení používané v koránu a právu šaría, je stejného slova použito z důvodu výstižnosti a přesnosti i v tomto textu.

Je to velmi prosté – pokud nevěříte v Mohameda a jeho korán, jste káfir.

4)
Detailní analýzu naleznete na webových stránkách CSPI.

5)
Detailní analýzu naleznete na webových stránkách CSPI.

DŽIHÁD

KAPITOLA ŠESTÁ

Džihád je součástí práva šaría.

o9.0 DŽIHÁD

Džihád je válka proti káfirům za účelem nastolení práva šaría.

Korán 2:216 A je vám předepsán také boj, i když je vám nepříjemný. Je však možné, že je vám nepříjemné něco, co je pro vás dobré, a je možné, že milujete něco, co je pro vás špatné; jedině Alláh to zná, zatímco vy to neznáte.

Korán 4:89 A přáli by si, abyste se stali káfiry, jako jsou oni, a abyste byli všichni stejní. Neberte si mezi nimi přátele, dokud neopustí své domovy, aby bojovali na cestě Boží (džihád). A jestliže se obrátí zády, pak je chyťte a zabte, kdekoliv je naleznete!

Celý svět se musí podřídit islámu, káfiři jsou nepřátelé zkrátka proto, že nejsou muslimové. Násilí a teror jsou koránem prohlášeny za posvátné. Mír přichází pouze s podřízením se islámu.

Šíření politického islámu - džihád - je univerzální a věčné.

[Muslim 001,0031] Mohamed: „Bylo mi přikázáno vést válku proti lidstvu do té doby, dokud lidé nepřijmou, že neexistuje jiný bůh nežli Alláh a dokud neuvěří, že jsem jeho prorokem a nepřijmou všechna zjevení, která jsou skrze mě vysloveny. Když takto učiní, budu chránit jejich životy a majetek, pokud šaría nestanoví jinak, v tom případě pak jejich osud leží v rukou Alláhových.“

[Buchárí 4,52,142] Mohamed: „Bojovat v džihádu s káfiry byť i jediný den je ušlechtilejší než celý pozemský svět a vše, co na něm leží. Kousek v ráji, který je menší než vaše jezdecké bičíky, je větší než celý pozemský svět a vše, co na něm leží. Jeden den nebo noční cesta strávené v džihádu jsou ušlechtilejší než celý pozemský svět a vše, co na něm leží.“

o9.1 PRINCIP POVINNOSTI V DŽIHÁDU

Džihád je společná povinnost. Pokud vykonává tuto povinnost dostatečný počet lidí, tak se již nejedná o povinnost vyžadovanou po ostatních.

Korán 4:95 Nejsou si rovni ti věřící, kteří zůstali sedět doma – kromě těch, kdož jsou neschopní, s těmi, kdož usilovně bojují za Alláha (džihád) majetky svými i životy svými!

[Buchárí 4,52,96] Mohamed: „Každý, kdo vyzbrojí džihádistu, je odměněn stejně, jako je odměněn válečník. Každý, kdo poskytne náležitou péči rodinným příslušníkům svatého bojovníka, bude odměněn stejně, jako je odměněn válečník.“

KDO MÁ POVINNOST BOJOVAT V DŽIHÁDU

o9.4 Všichni duševně a fyzicky zdraví muži, kteří dosáhli puberty.

CÍLE DŽIHÁDU

o9.8 Chalífa (nejvyšší vládce, který je zároveň králem i duchovním vůdcem, srovnatelným s papežem) vyhlašuje válku židům a křesťanům. Nejprve je vyzve, aby se obrátili na islám, poté je vybídne, aby platili džizju (daň za to, že jsou káfiři). Pokud odmítnou konvertovat a platit džizju, tak na ně chalífa zaútočí.

Korán 9:29 Bojujte proti těm, kdož nevěří v Alláha a v den poslední a nezakazují to, co zakázal Alláh a Jeho posel, a kteří neuctívají náboženství pravdy, z těch, kterým se dostalo Písma, dokud se nepodrobí a nedají poplatek přímo vlastní rukou, jsouce poníženi.

o9.9 Chalífa válčí se všemi ostatními národy (káfiry), dokud se nestanou muslimy.

VÁLEČNÁ KOŘIST

o10.2 Každý, kdo zabije nebo zneškodní káfira, si může vzít cokoli, čeho je schopen.

[Buchárí 4,53,351] Mohamed: „Alláh mě oprávnil brát válečnou kořist.“

Korán 8:41 A vězte, že zmocníte-li se jakékoliv kořisti, náleží z ní jedna pětina (tradiční dělení pro vůdce byla jedna čtvrtina) Alláhovi a Jeho poslu, jeho rodině, sirotkům a chudým pocestným.

Protože džihád může být muslimy veden proti jakémukoli káfirovi, s náležitou motivací je i okradení káfira džihád.

MUČEDNICKÁ SMRT V DŽIHÁDU

Muslimský mučedník je ten, kdo zabíjí ve jménu Alláha a islámu. Jeho vraždění však musí být čisté a zasvěceno pouze Alláhovi. Pokud je motivace mučedníka čistá, dosáhne džihádista zrození v ráji nebo převezme bohatství káfira.

[Buchárí 1,2,35] Mohamed prohlásil: „Muž, který se zapojí do džihádu a nebude k tomu donucen ničím jiným, než upřímnou vírou v Alláha a jeho proroka – a přežije, bude Alláhem odměněn buď po smrti, nebo prostřednictvím válečné kořisti. Jestliže je zabit v bitvě a zemře jako mučedník, bude přijat v ráji.“

Korán 61:10 Vy, kteří věříte! Mám vám ukázat obchod, jenž ochrání vás před trestem bolestným? Uvěřte v Alláha a posla Jeho a veďte boj na cestě Boží majetky svými i životy svými! A to bude pro vás nejlepší, jestliže jste vědoucí!

ÚČINNOST DŽIHÁDU

Mohamed byl v Mekce náboženským kazatelem, který ročně konvertoval na islám přibližně 10 lidí. V Medíně byl Mohamed válečníkem a politikem, který každý rok přiměl konvertovat k islámu kolem deseti tisíc lidí. Politické praktiky a džihád byly ke konverzi Arabů k islámu tisíckrát účinnější než náboženství. Kdyby se Mohamed nezačal zabývat politikou a džihádem, existovalo by v okamžiku jeho smrti pouze několik stovek muslimů a islám by zanikl. Islám jako náboženství selhal, ale politika spojená s náboženstvím byla naprostým úspěchem.

Graf jasně ukazuje nárůst islámu během jeho dvou fází.

Nárůst islámu

STATISTIKA DŽIHÁDU

Džihád zabírá velkou část trilogie. Verše džihádu tvoří 24 % pozdějšího politického koránu a průměrně 9 % z celého koránu. Džihád tvoří 21 % Buchárího hadíthů a síra věnuje džihádu 67 % svého textu6). Všimněte si, jak se dualismus koránu názorně ukazuje v obsahu textů z Mekky a Medíny, které se zabývají džihádem. Část koránu pocházející z Mekky se o žádném džihádu nezmiňuje a je to právě korán z Mekky, na který se odkazují muslimové a obhájci islámu.

Množství textu o džihádu

SLZY DŽIHÁDU

Zde jsou počty mrtvých zapříčiněné džihádem za posledních 1 400 let7):

Křesťané
60 milionů

Hinduisté
80 milionů

Buddhisté
10 milionů

Afričané
120 milionů

Celkem
270 milionů

Těmto úmrtím se říká „slzy džihádu“.

6)
Detailní analýzu naleznete na webových stránkách CSPI.

7)
WARNER, Bill. The Submission of Women and Slaves, CSPI Publishing, str. 181.

PODROBENÍ A DUALISMUS

KAPITOLA SEDMÁ

PODROBENÍ

Protože je šaría založena na koránu a Mohamedově sunně, není možné se vyhnout tomu, aby obsahovala stejná základní pravidla. První pravidlo islámu je, že se celý svět musí podřídit Alláhovi a následovat Mohamedovu sunnu. Tato skutečnost zároveň znamená, že se muslimové musí podřídit šaríi. Co  se káfira týká, každá zmínka o něm v šaríi se zabývá jeho podrobením. Neexistuje žádná rovnost mezi muslimem a káfirem – politicky má káfir nižší společenské postavení.

Šaría požaduje, aby se naše instituce podřídily islámu. Naše školy se musí podřídit v tom, jakým způsobem o islámu vyučují. Naše média musí islám prezentovat v dobrém světle. Každý aspekt naší civilizace se musí podřídit. Pro každodenní život to znamená, že pokud má islám nějaký požadavek, například modlení ve školách, musíme se přizpůsobit muslimským požadavkům.

Džihád je požadavek úplného podřízení se, a pokud se káfir nepodřídí dobrovolně, pak může být použita síla. Dhimmí se musí formálně podřídit politickému islámu.

DUALISMUS

Káfir a džihád jsou součástí šaríe. Šaría disponuje dvěma skupinami pravidel – jedněmi pro muslimy a druhými pro káfiry. S káfiry se nejedná jako s rovnocennými, ale jako s níže postavenými. To je právní dualismus.

Islám má dva pohledy téměř na všechno, co se týká káfirů. Zde je tolerantní příklad z koránu:

Korán 73:10 Trpělivě snášej to, co oni (káfiři) hovoří, a vzdal se od nich důstojně.

Od tolerance se přesouváme k nesnášenlivosti:

Korán 8:12 A hle, Pán tvůj vnukl andělům: „Jsem s vámi, podpořte tedy ty, kdož uvěřili! Já vrhnu do srdcí káfirů hrůzu a vy jim usekejte hlavy i konečky prstů!“

Korán obsahuje tolik podobných protikladů, že poskytuje metodu, jak tyto rozpory řešit – takzvané anulování.

Anulování znamená, že pozdější verš má silnější váhu než ten dřívější. Avšak oba verše jsou stále platné, protože korán je přesné a podrobně sepsané slovo Alláha. V případě dvou výše zmíněných veršů vznikl první verš dříve než druhý, a má tedy menší váhu. Je to takto pokaždé. Dřívější, slabší „dobrý“ verš je zrušen pozdějším, silnějším „zlým“ veršem.

Je to právě verze koránu z Mekky, kterou muslimové a obhájci islámu citují, což dokazuje „pravdu“ těchto raných veršů. Tato verze může být zrušena, ale stále se používá jako posvátná pravda koránu.

V praxi to znamená, že rané verše se používají, když je islám slabý, a pozdější verše tehdy, když je islám silný – paralelně k životu Mohameda.

Mohamedova životní dráha má dvě zřetelně odlišné fáze – ranou a pozdní. V Mekce byl Mohamed náboženský kazatel. Později se v Medíně stal politikem a válečníkem a získal velkou moc. Raná verze koránu z Mekky poskytuje Alláhovy rady po dobu, kdy je islám slabý, a pozdější verze koránu z Medíny říká, jak se chovat, když je islám silný. Čím silnější Mohamed byl, tím úpornější válku proti káfirům vedl. Korán dokáže muslimovi vhodně poradit v jakékoli situaci.

Podle daného účelu existují dva Mohamedové a dva korány, které si vzájemně protiřečí. Raný, náboženský a pokojný korán z Mekky je v rozporu s pozdějším, politickým koránem z Medíny, který hlásá džihád. Je však stále pravdivý a lze jej používat. Tyto dřívější verše slyšíme od těch, kteří islám podporují.

Protože Mohamedovy činy jsou dokonalým vzorem chování, jeho činy určují dualistickou etiku islámu.

Dualismus poskytuje islámu neuvěřitelnou ohebnost a přizpůsobivost.

DUALISTICKÁ ETIKA

V islámu neexistuje zlaté pravidlo chování. Samotná existence slova „káfir“ v posvátném textu znamená, že neexistuje žádné zlaté pravidlo, protože nikdo nechce, aby se s ním zacházelo způsobem, jakým s káfiry zacházel Mohamed. Káfiři byli tehdy vražděni, mučeni, zotročováni, znásilňováni, okrádáni, podváděni a zesměšňováni.

[Buchárí 9,85,83] Mohamed: „Muslim je bratrem jiných muslimů. Nikdy by je neměl utiskovat, ani jejich útisku napomáhat. Alláh uspokojí potřeby těch, kteří uspokojují potřeby svých bratrů.“

Islám nemá společný morální princip pro lidstvo, místo toho má dualistickou etiku. Existují zde dva různé přístupy: Muslim je pro jiného muslima vždy bratrem. S káfirem může muslim zacházet buď jako s bratrem, nebo jako s nepřítelem.

V islámu také platí, že něco, co není pravdivé, nemusí být vždy lež.

[Buchárí 3,49,857] Mohamed: „Muž, který přináší lidem mír tím, že mluví pozitivně nebo říká příjemné věci – i když nejsou pravdivé, nelže.“

Přísaha není pro muslima závazná.

[Buchárí 8,78,618] Abú Bakr svědomitě dodržoval své sliby, dokud Alláh neprozradil Mohamedovi způsob, jak si odčinit jejich porušení. Abú řekl: „Jestliže složím přísahu a později objevím ctihodnější přísahu, pak příjmu lepší jednání a svůj předchozí slib tak nahradím novým.“

Mohamed opakovaně říkal muslimům, aby podváděli káfiry, když to pomůže islámu.

[Buchárí 5,59,369] Alláhův apoštol se zeptal: „Kdo je ochoten zabít Kaíba, který ublížil Alláhovi a jeho apoštolu?

Načež Maslama vstal a řekl: „Ó apoštole Alláhův, udělá ti radost, když ho zabiji?“

Prorok řekl: „Ano.“

Bin Maslama poté řekl: „Dej mi tedy své svolení, abych mohl lhát a Kaíba oklamat.“

Prorok odvětil: „Máš mé svolení říkat mu nepravdivé věci.“

[Buchárí 4,52,268] Mohamed řekl: „Džihád je úmyslné podvádění.“

Islám má slovo pro klamavé chování, které urychluje jeho cíle – takíja. Takíja znamená „posvátný klam“. Ale muslim nesmí nikdy lhát jinému muslimovi. Lhát by se mělo jen v případě, že neexistuje jiný způsob, jak splnit úkol. Al-Tabarí v Al-Avsat napsal: „V případě lží se jedná o hříchy s tou výjimkou, kdy jsou vyřčeny ve prospěch muslima nebo pokud ho mají zachránit před pohromou.“8)

PŘÁTELSTVÍ

Dualistická etika islámu obsahuje doktrínu týkající se přátel. V koránu je dvanáct veršů, které prohlašují, že muslim není přítel káfira.

Zde jsou dva příklady:

Korán 4:144 Vy, kteří věříte! Neberte si káfiry za přátele místo věřících! Chcete snad dát Alláhovi důvod k vašemu potrestání?

Korán 3:28 Nechť si věřící neberou káfiry za přátele místo věřících! Kdo tak učiní, nedostane se mu od Alláha ničeho, leda v případě, že byste se od nich obávali nějaké hrozby. A Alláh vás varuje před sebou samým a u Alláha je cíl konečný.

ZOTROČENÍ

Dualismus předepisuje, že je možné zotročit káfira, ale je zakázáno zotročit muslima. Pokud otrok konvertuje na islám, pak v tomto případě existuje jistý užitek v jeho osvobození, ale osvobození káfira nepřináší žádný užitek.

[Buchárí 3,46,693] Mohamed řekl: „Jestliže člověk osvobodí muslimského otroka, Alláh jej z žárů pekelných osvobodí stejně, jako on osvobodil otroka.“ Bin Mardžana řekl, že poté, co toto Mohamedovo zjevení sdělil Alímu, muž osvobodil otroka, za kterého mu bylo Abdulláhem nabídnuto tisíc dinárů.

AL-WALÁ WA-L-BARÁ – POSVÁTNÁ LÁSKA A POSVÁTNÁ NENÁVIST

Šaría vyučuje princip dualistické etiky „miluj, co miluje Alláh a pěstuj nenávist vůči tomu, co nenávidí Alláh“ (viz také kapitola 5).

To v sobě zahrnuje nenávidět politické systémy káfirů, jako například ústavní právo, a milovat právo šaría. Tento princip stojí za požadavky islámu zavést šaríu v dalších zemích. Ať už jsou způsoby káfirů jakékoli, nebudou napodobovány, neboť Alláh nenávidí veškeré projevy káfirů.

8)
YE´OR, Bat. The Dhimmi, Cranbury, N.J.: Associated University Presses, 2003. str 392.

DHIMMÍ

KAPITOLA OSMÁ

ISLÁMŠTÍ UČENCI TVRDÍ: Islám patří do stejné rodiny jako křesťanství a judaismus, pod islámským právem je o křesťany a židy, kteří se stávají dhimmí, postaráno a jsou chráněni.

Když se Mohamed přesunul do Medíny, tvořili polovinu její populace židé a on je úplně vyhladil. Poté přesunul svou pozornost na bohaté židy z Chajbaru. Bez jakékoli záminky na ně zaútočil a rozdrtil je. Židé přišli o veškeré bohatství a získali politický status třetí třídy jako dhimmí. Stali se občany, pro které platila šaría, ztratili veškerý politický vliv, ale stále mohli být židé. Jako dhimmí museli platit roční daň, takzvanou džizju, která tvořila polovinu jejich příjmů.

o11.0 KÁFIR OBČANEM ISLÁMSKÉMU STÁTU

o11.1 Formální smlouva (dhimma) se uzavírá s křesťany a židy, avšak ne s mormony.9) Tím se z nich stávají dhimmí.

o11.3 Dhimmí jsou povinni následovat pravidla islámu.

•
Platí džizju, daň na hlavu, kterou platí každý dhimmí.

•
Pokud dhimmí tyto věci dělají, jsou ochráněni státem. Mohou praktikovat své náboženství, mít své vlastní soudy a právní předpisy.

Následují kompletní pravidla pro dhimmí podle šaríe, která jsou převzata z dohody s křesťany z roku 637 n.l.10) Obdobná pravidla platila i pro židy a ostatní.

Umarova smlouva

Nebudeme v našich městech ani v jejich sousedství stavět nové kláštery, kostely, klášterní školy nebo mnišské cely, ve dne ani v noci nebudeme opravovat ty, které se rozpadají nebo se nachází v muslimských čtvrtích.

Naše brány musí být otevřené pro kolemjdoucí a cestující. Poskytneme stravu a nocleh všem muslimům, kteří jedou kolem.

Nebudeme v našich kostelech nebo příbytcích poskytovat úkryt špehům, ani je ukrývat před muslimy.

Nebudeme veřejně projevovat svou víru, ani k ní nebudeme nikoho přivádět.

Nebudeme žádnému ze svých dětí bránit v tom, aby přešlo na islám, pokud si to přeje.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Právo šaría pro nemuslimy.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.