Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Petr Syrový

Investování pro začátečníky

4., zcela přepracované a rozšířené vydání

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 8 343. publikaci

Realizace obálky Zdeněk Dušek
Foto na obálce Allphoto
Sazba a zlom Jan Šístek
Formát ePub Jan Šístek
Odpovědná redaktorka Ing. Kateřina Patková
Počet stran 144
Čtvrté vydání, Praha 2022

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2022

ISBN 978-80-271-4396-2 (ePub)
ISBN 978-80-271-4395-5 (pdf)
ISBN 978-80-271-3458-8 (print)

Předmluva

Kniha je napsána pro čtenáře, který má minimální znalosti v oblasti investic a rád by se o nich něco dozvěděl. Je to člověk, který nemá dost času na to, aby mohl denně pročítat finanční rubriky novin a sledovat ekonomické zpravodajství o pohybu inflace, posílení koruny, růstu ceny ropy a poklesu ceny dolaru. Těmto informacím ani detailně nerozumí. Přesto o základních pojmech má alespoň tušení. Ví, že existují fondy, že existuje inflace, která ubírá kupní sílu penězům. Ví, že dobře uložené peníze mohou vydělávat.

Tato kniha pomůže čtenáři v základní orientaci v oblasti investování. Je to jednoduchý návod na používání investic. Při koupi mobilního telefonu, auta nebo pračky si studujeme návod. Respektive nestudujeme. Zkusíme metodou pokusu a omylu dojít k tomu, jak to vlastně funguje. Když si nevíme rady, voláme kamarádovi, který „prý“ rozumí autům, telefonům nebo si v poslední době také koupil pračku. Tedy myslíme si, že tomu rozumí alespoň o chlup lépe než my. A když všechno selže, podíváme se do návodu.

Stejně postupujeme i při investici do fondu. Zkusíme nějaký koupit, protože nás zaujala reklama nebo proto, že vyšel dobře v porovnání v novinách. Někdy se spolehneme na radu kamaráda. Využíváme fond a jsme s ním více či méně spokojeni. Když jsme nespokojeni, hledáme pomoc.

Tato kniha je návodem, jak investovat. Když si tento návod pročtete, vyvarujete se základních a zbytečných chyb, kterých se dopustilo mnoho a mnoho investorů před vámi. Samotná kniha ale k úplnému a samostatnému investování nestačí. Buď si budete muset další věci nastudovat sami a nebo se obrátíte pro radu k poradci. Kniha vám umožní uvědomit si, co od poradce očekávat. Díky knize budete mít základní povědomí o investicích a budete jim lépe rozumět. To pomůže kontrolovat práci poradce a nenaletět nepoctivým nebo neznalým poradcům. Díky knize budete mít větší šance vyhnout se podvodným nebo zbytečně riskantním investicím, kde hrozí ztráta 100 % investované částky.

Publikace se snaží být co nejbližší čtenáři, který se v problematice investování příliš nepohybuje. Proto se zde snažíme některé věci maximálně zjednodušovat, aby byly dobře pochopitelné. Toto zjednodušení je někdy na úkor odborné přesnosti. Nechť mi tedy odborná veřejnost odpustí, že v této knize zazní některá doporučení, která jsou vhodná pro investora začátečníka. Tato doporučení ale mají své mezery, protože vždy bychom našli řešení, která budou o kousek lepší. Jenže investor začátečník by je nepochopil a zbytečně by mu pletla hlavu.

Jsme v podobné roli jako učitel jazyků, který má před sebou člověka, který by rád za 3 měsíce jel do Londýna, ale neumí anglicky. Musíme ho naučit pár slovíček, základní gramatiku a vybavit slovníkem. Když se domluví, ale angličtina bude vykazovat mnoho gramatických chyb, budeme to považovat za úspěch. Tohoto „studenta“ nemůžeme zatěžovat tím, jaký je rozdíl mezi britskou a americkou angličtinou nebo jak nejlépe přeložit dílo Shakespeara. Tyto diskuze jsou na jiné publikace.

Do knihy se nevešlo všechno. Pokud byste tam něco nenašli a chtěli to prodiskutovat, obraťte se na e-mail: petsyrovy@gmail.com.

Mgr. Petr Syrový pracuje v oblasti osobních financí od roku 1997. V letech 1997 až 2002 zastával pozici analytika bydlení ve společnosti Sophia Finance. Poté pracoval na centrále České spořitelny. Od roku 2005 pracuje ve společnosti KFP, což je vzdělávací firma, ve které má na starosti školení špičkových poradců a vývoj nových produktů. Dále pracuje ve společnosti Fichtner s.r.o., zabívající se finančním poradenstvím. Zde zastává pozici metodika a analytika finančních produktů.

1. Než začnete investovat

Než se pustíme do investic, měli bychom si uvědomit, jestli jsou investice pro nás vůbec vhodné. Abychom si nepřichystali nepříjemná překvapení. Musíme si uvědomit, co od investic očekáváme. Pokud máme nereálná očekávání, nutně budeme jednoho dne zklamáni, očekávání se nenaplní.

Investujte dle vašich znalostí

Investujte jen do produktů, kterým rozumíte a u kterých víte, co od nich můžete očekávat. Když držíte investice, kterým rozumíte, je vaše situace jednodušší.

Představte si, že jste koupili fond, očekáváte zisky, jste schopni se smířit se ztrátou 5 % z hodnoty investice, ale ona najednou poklesne o 30 %. Nevíte, co s tím. Jste zmateni, panikaříte a rozhodujete se zbrkle pod vlivem emocí.

Jiná situace by byla, kdybyste věděli, že držíte investici, která může poklesnout třeba i o 50 % a kdybyste s tím počítali. Pokles o 30 % by neohrozil vaši finanční situaci, nepocítili byste finanční nouzi a věděli, že není třeba panikařit. Že je třeba jen trpělivost.

Investovat dle svých znalostí je úplně jednoduché pravidlo, v kterém se často chybuje. Přitom v ostatních oblastech života je naprosto samozřejmé.[1]

Podobné je to třeba při lyžování: lyžujte podle vašich schopností. Ne podle toho, jak jezdí ostatní.

Než začnete investovat, musíte se s investicemi alespoň částečně seznámit. Pokud o nich nebudete vědět nic, budou vás čekat jen překvapení. A to většinou nepříjemná. V další kapitole vám s tím zkusíme pomoci.

Než budete investovat, je také potřeba mít v pořádku ostatní složky osobních financí – např. zajištění příjmu a majetku. Nemá smysl pouštět se do investic, debatovat o výnosech plus mínus nějaké to procento, a přitom riskovat mnohamilionové škody na vlastním domě.

1.1 K čemu jsou investice

Abyste dosáhli svých cílů, musíte odkládat peníze stranou. Když už odkládáte peníze stranou, budete se ptát, jak s nimi hospodařit. Kam je ukládat a co nás může čekat.

1.1.1 Peníze na budoucnost

Investice jsou o tom, že si dnes odložíme peníze, abychom je mohli použít v budoucnu. Peníze, které máme dnes, si odkládáme na později.

Je to stejné jako, když se lidé kdysi učili konzervovat maso nebo ovoce. Měli období hojnosti, a proto odložili část potravin na doby příští. Třeba na zimu. Jediná jejich motivace byla, aby o to nepřišli. (Stejně jako někteří investoři.)

Také můžeme chtít, aby naše peníze, které si dnes odkládáme, přinesly zisk. Zde by se možná hodilo přirovnání s pšenicí. Lidé kdysi měli na výběr: buď ji spotřebuji hned, nebo ji zasadím a pak sklidím mnohonásobně více. I tuto vlastnost mají investice: dnes odložíme, později sklidíme více.

Jsou v životě situace, na které je dobré se připravit. Situace, které se těžko řeší v okamžiku, kdy nastanou. Mezi ně patří koupě auta, koupě domu nebo výdaje spojené se studiem. Pokud se na to finančně připravíme a našetříme si peníze, máme více možností, které se nám nabízí. Máme peníze a už se jen rozhodujeme, jestli je dáme za roční zahraniční stáž, nebo ne. Nebo jestli si koupíme auto, které potřebujeme, nebo ne. Už neřešíme otázku: potřebujeme auto, ale musíme ho oželet, ani se nemusíme pouštět do nějakých nevýhodných úvěrů.

Když se podíváme na finanční život lidí, také vidíme dobu hojnosti a dobu nedostatku. Doba hojnosti (dostatku peněz) je typicky doba, kdy pracujeme. Doba nedostatku je doba, kdy budeme v důchodu. Zde dochází k poklesům příjmu. Díky době hojnosti si můžeme dopřát i chvíle odpočinku. Rezervy vytvořené v době hojnosti můžeme použít, když si chceme udělat několikaměsíční pracovní volno, když měníme práci, když si chceme dát zdravotní pauzu. Bez rezerv si tento luxus nemůžeme dovolit.

Schematicky se to dá ukázat na grafu na následující straně.

Graf 1 Výše spotřeby v závislosti na tom, jestli si odkládáme stranou nebo nikoli

Můžeme spotřebovávat přesně to, co vyděláme (světlá čára – „bez odkládání“) nebo můžeme část příjmů dávat stranou (tmavá čára – „s odkládáním“). Pokud zvolíme první možnost (světlou), máme se po dlouhou dobu o trochu lépe. Pak ale přijde doba, kdy naše výdaje budou muset výrazně klesnout.[2]

Jestli se chceme chovat rozumně jako naši předci, budeme část příjmů (úrody) dávat stranou a budeme je využívat v dobách, kdy naše příjmy poklesnou. Jestliže si trochu omezíme výdaje nyní, nebudeme se muset výrazně omezovat v budoucnu.

Odkládání příjmů povede k tomu, že budeme hromadit majetek. Jeho výše je na grafu na následující straně.

A o tento majetek je potřeba se dobře starat. Hlavně je potřeba jej ochránit a nepřijít o něj. Obrazně řečeno pro něj budeme potřebovat nějakou spižírnu, kam se nedostanou zloději, myši a plísně. Pokud to jen trochu půjde, budeme se snažit tento majetek rozmnožit.

O tom si povíme v dalších kapitolách. O tom je investování.

Graf 2 Objem majetku, pokud si budeme část příjmů odkládat stranou [3]

1.1.2 Peníze na jakýkoli cíl

Máme-li jakýkoli velký výdaj, který se nedá zaplatit z jedné výplaty, musíme si odkládat peníze stranou. Chceme-li např. koupit za pět let ojeté auto, musíme dávat stranou malou částku, abychom si ho pak mohli koupit. Když to dělat nebudeme, budeme za pět let v situaci, kdy budeme potřebovat auto, ale nebudeme na něj mít. Budeme si na něj muset půjčovat, a to bývá dražší cesta.

Máme-li před sebou jakýkoli cíl, stávají se z nás investoři. (Nebo spořitelé – viz další kapitola)

1.1.3 Rozdělené investice do „hrníčků“

Pro splnění cílů jako je studium dětí, koupě auta nebo zabezpečení v důchodu je klíčové dávat si peníze stranou.

Je dobré udělat si v penězích pořádek. Doporučujeme inspirovat se zkušeností našich babiček, které si rozdělily úspory a dávaly si je do jednotlivých hrníčků (obálek) s nápisem: „boty na zimu“, „na dovolenou do Krkonoš“, „na koupi rádia“, „na koupi skříně“ a podobně. Našim babičkám to pomáhalo udržovat si platební disciplínu. Viděly, kolik mají našetřeno a kolik chybí.

Tento postup můžeme vřele doporučit i v moderní době. Jenom budeme pro jednotlivé cíle používat dlouhodobější horizont. Podíváme se dále do naší finanční budoucnosti a pokusíme si představit, jaké peníze a kdy budeme potřebovat.

Typické střednědobé a dlouhodobé cíle, které si lidé chtějí splnit, jsou:

• vlastní bydlení,

• studium dětí a

• zajištění peněz na stáří (finanční nezávislost).

Jakmile si určíme cíle, založme si pomyslné hrníčky a začněme je plnit.

Z hlediska investičního plánu je to nutný základ. Pomáhá nám to totiž rozdělit si peníze pro jednotlivé časové horizonty. A podle toho také volíme správné finanční produkty. Jiné produkty volíme pro cíle za rok, jiné pro cíle za 5 let a jiné pro cíle za 20 let. Nemůže se nám tedy stát, že máme v dlouhodobých produktech peníze, které budeme potřebovat za rok. A naopak. Že máme peníze, které budeme potřebovat v důchodu, uložené v krátkodobých produktech.

Promíchání krátkodobých a dlouhodobých peněz je jednou z nejčastějších chyb investorů, která vede ke ztrátě peněz.

Abychom mohli peníze správně investovat, musíme mít odpověď na otázku: „Na jak dlouho investujeme?“ Mnoho investorů na tuto otázku nezná odpověď. Nebo odpovídají nekonkrétně: „Teď peníze nepotřebuji, možná tak za 3 nebo 5 let, nevím přesně.“ A pokud si odpovíme takto nekonkrétně, pak se klidně může stát, že je budeme potřebovat třeba za rok nebo dva. Také je větší šance, že ztratíme nervy, když hodnota investice po půl roce klesne o 5 %. Otázka „na jak dlouho chceme investovat“ nemusí mít jen jednu odpověď. Řešení se může skrývat v rozdělení peněz. Část potřebujeme investovat krátkodobě na rezervu, část na studia dětí a poslední část na dobu, kdy už nebudeme pracovat.

Pro přesnější určení, „KDY“ budeme peníze potřebovat, nám pomůže odpověď na otázku, „NA CO“ budeme peníze potřebovat. Když víme „na co“, automaticky víme „kdy“. Víme, kdy půjdeme do důchodu, kdy budou děti studovat nebo kdy se budou osamostatňovat.[4]

Jakmile víme, kdy budeme peníze potřebovat, jsme schopni formulovat rozumné investiční zadání a můžeme hledat konkrétní řešení. Dokud nevíme, co vlastně chceme, nedá se řešení smysluplně hledat.[5]

1.1.4 Jak se starat o úspory

Klíčem ke splnění cílů je dávat peníze stranou. Bez toho, abychom dávali peníze stranou, žádný cíl nesplníme.

I kdybychom si opravdu (ne obrazně) založili hrníčky a kdybychom si každý měsíc do hrníčku dávali 2 000 Kč, budeme mít po nějaké době naspořeno na to, co potřebujeme. Budeme mít třeba nějaké to přilepšení k důchodu.

Při ukládání 2 000 Kč měsíčně do hrníčku po dobu 10 let budeme mít našetřeno 240 000 Kč. Třeba na auto. Pokud nám tato částka nestačí, budeme muset dávat více. Jsou to velmi jednoduché počty.

Tato cesta je schůdná, ale drahá.

Investice (peníze) jsou od toho, abychom si mohli koupit to, co potřebujeme. Investujeme proto, abychom peníze ochránili před znehodnocením a abychom je rozmnožili, abychom dosáhli zisku. Právě díky zisku se budeme k cíli přibližovat rychleji.

Nejlépe si to ukážeme na příkladu.

Příklad 1

Budeme si odkládat od 45 do 65 let 1 000 Kč měsíčně na důchod. Pak si budeme chtít peníze vybírat a užívat. Výše renty, kterou můžeme očekávat, je závislá na zhodnocení, kterého dosáhneme. (viz graf)

Pokud bychom použili opravdu jenom hrníčky a nedosáhli žádného výnosu, dostali bychom takovou rentu, která odpovídá spořené částce. 20 let vkládáme 1 000 Kč měsíčně, proto také 20 let můžeme vybírat 1 000 Kč měsíčně.

Graf 3 Očekávaná výše renty při různém dosaženém výnosu. (Při vkladu 1 000 Kč měsíčně, době investice 20 let a době pobírání renty 20 let)

V praxi musíme ještě zohlednit inflaci, která nám bude peníze znehodnocovat. Peníze v hrníčcích by nám ztrácely na hodnotě. Jako by se kazily.

V moderní době se místo hrníčků používají spořicí účty. Ty v průměru nepřinesou žádný výnos. Jejich výnos je totiž pohlcen inflací. Z hlediska reálného zhodnocení je výnos nula.[6]

Tato situace se týká velmi opatrného investora, který nechce jít do žádného investičního rizika. Nechce připustit žádné kolísání hodnoty svých peněz. Chce vidět každý měsíc, jak mu narůstá hodnota jeho majetku, a chce vědět, kolik peněz na účtu za měsíc bude.

Když půjdeme do většího rizika, máme šanci dosáhnout vyššího výnosu a díky tomu budeme moci pobírat vyšší rentu.

Při výnosu 2 % nad inflaci bude renta skoro o 50 % vyšší. Takového výnosu dosahuje investor, když používá výnosnějších produktů, než jsou spořicí účty. Může se jednat např. o stavební spoření, smíšené fondy, dluhopisové fondy a podobně.

Při výnosu 4 % nad inflaci je renta více než dvojnásobná. A při výnosu 6 % je renta více než trojnásobná. Zde už ale musíme podstoupit vyšší riziko kolísání. Musíme naší investici dovolit, aby občas poklesla a nás to neděsilo. Také nebudeme vědět, jakou hodnotu bude mít za měsíc nebo za rok. I zde bude nejistota.

Vraťme se k paralele s našimi předky – zemědělci. Nulového výnosu dosáhne ten, kdo si dokáže uchovat úrodu na příští léta a dokáže ji ochránit před znehodnocením – myšmi a plísněmi. V hubených letech si bude moci spotřebovat přesně to, co si uložil.

Zajímavějšího výnosu dosáhne ten, kdo část úrody zasadí, počká si a pak sklidí. Asi se mu povede obilí rozmnožit. Podstupuje ale riziko, že se mu to nepodaří. Že bude sucho, povodeň, krupobití a úroda nebude.

Špatně dopadne ten, kdo veškerou svoji úrodu spotřebuje hned a nic si neodloží. Chvilku se bude mít lépe, ale jakmile přijdou hubená léta, bude se muset uskrovnit.

Nejhůř dopadne ten, kdo se snaží zaset, ale udělá to naprosto špatně. Jako by zasel obilí do lesa nebo ho hodil do rybníka a doufal, že sklidí úrodu. Obětoval setbu, práci, a přitom efekt není žádný. I takovéto chování mezi investory najdeme. Snaží se investovat, ale udělají to špatně a o všechno přijdou.

1.2 Co řešit ještě před investováním

Před investováním si musíme ujasnit finanční cíle, ke kterým chceme směřovat. Než ale začneme investovat, musíme ošetřit další rizika, která by nám mohla naši investici ohrozit. Do investic se pusťte až v okamžiku, kdy máte vyřešené následující věci: likvidní rezervu a zajištění.

1.2.1 Likvidní rezerva

Jeden z hrníčků musí mít nápis „likvidní rezerva“. Tento hrníček funguje pro všechny drobné finanční problémy, když potřebujeme sáhnout do rezervy. Mohou to být nečekané výdaje nebo se může jednat o výpadek příjmů. Třeba ztráta práce na 3 měsíce nebo delší nemoc.

Absence takovéhoto hrníčku by mohla naše investice ohrozit. Mohlo by se totiž klidně stát, že budeme mít investováno střednědobě a dlouhodobě a najednou přijde nečekaný výdaj.

Např. porucha auta, náklady na opravu 50 000 Kč. Z jedné výplaty to nezaplatíme, proto budeme hledat zdroje v našich hrníčcích. A pokud budeme mít investováno dlouhodobě, riskujeme, že

• peníze budou nedobytné na stavebním spoření[7] nebo

• budeme muset rušit investice do fondů, kde jsme zaplatili vstupní poplatek 5 % a hodnota fondů klesla o dalších 5 %.

Vytvoření hrníčku s nápisem „likvidní rezerva“ nám umožní v klidu použít střednědobé a dlouhodobé investice. Nemusíme u nich pak přemýšlet, co by se stalo, kdyby...

Do tohoto hrníčku se doporučuje uložit 6násobek měsíčních výdajů.

Likvidní rezerva nám velmi zpříjemní finanční život. Sejme z nás tíhu okamžiků, kdy zjistíme: „Průšvih, na to nemám finance!“ Peníze nám budou diktovat, co máme, nebo nemáme v životě dělat. Jestli si můžeme dovolit změnit práci nebo jestli si můžeme „dovolit být nemocní“.

1.2.2 Zajištění

Investujeme proto, abychom měli dost peněz na splnění finančních cílů. Splnění cílů je závislé na našem majetku a na našem příjmu. Ztráta příjmu nebo majetku splnění cílů znemožní.

V hrníčku máme naspořeno na koupi auta. Konečně. Už se těšíme, až si ho koupíme, a najednou nám dům vytopí velká voda. Místo koupě auta úspory padnou na zařizování nové domácnosti.

Před tím, než budeme investovat, bychom měli mít zajištěn majetek a příjem. Drobné ztráty se typicky zajišťují likvidní rezervou – dočasná ztráta práce, krátkodobá nemoc, škody na majetku menší hodnoty. Velké ztráty se nejčastěji zajišťují pojistkami – nemovitost, domácnost, úmrtí nebo invalidita živitele a podobně.

1.3 Výnos a riziko

Celá problematika investování je o vztahu výnosu a rizika. Co ale rozumíme pod pojmem „riziko“ a jak ho chápeme?

1.3.1 Neznalý investor chce co nejvyšší výnos

Když se ptáme zájemců o investice, jaký by chtěli výnos, spontánně odpoví: „Co nejvyšší“. Samozřejmě. Je to lákavé.

Ale ve světě investic je také něco za něco. Typicky proti sobě jsou dvě základní investiční vlastnosti:

• výnos a

• riziko.

Chceme-li vyšší výnos, musíme podstoupit vyšší riziko. Jinak to nejde. Kdyby totiž existovaly investice, které jsou bezpečné a zároveň výnosné, každý by je chtěl a kupoval. Nikdo by nekupoval investice, které jsou výnosné a rizikové nebo bezpečné a málo výnosné.

Až vám někdo nabídne investici, která je bezpečná a zároveň hodně výnosná, jedná se nejspíš o podvod. Až se setkáte s takovouto nabídkou tak zbystřete pozornost[8].

Investice, která by byla velice jistá a velmi bezpečná je podobná perpetum mobile. Jako neexistuje stroj, který generuje energii z ničeho, neexistuje stroj, který generuje peníze z ničeho. Jak ve světě investičním, tak ve světě fyzikálním se našlo mnoho lidí, kteří tvrdili, že perpetuum mobile našli. U perpetum mobile to jsou podivíni a blázni, ve světě financí to jsou podvodníci.

Nevěřte tomu, že někdo vymyslel perpetuum mobile a teď vám ho nabízí ke koupi za velice výhodnou cenu. Objevil něco, co neznají velcí investoři, co neznají manažeři fondů, bankéři nebo profesionální investoři.

1.3.2 Rozlišujme rizika

U investic jsou různé typy rizika. Riziko kreditní a riziko tržní.

Riziko kreditní znamená, že někomu půjčíme peníze a už je nikdy neuvidíme. Riziko tržní znamená, že cena investice kolísá.

Kreditní riziko podstupujete, pokud se pouštíte do jakýchkoli podezřelých investic. Pozor na investice, které se tváří velice seriózně, ale nabízejí velmi lákavé podmínky. Zejména nabízejí vysoký výnos a nulové riziko. Taková investice prostě neexistuje, a pokud ji někdo nabídne, rychle pryč od něj.

Nadměrnému kreditnímu riziku se, pokud možno, vyhýbejte. Neinvestujte peníze do produktů, které jsou nové a nevyzkoušené. Podvodné nebo alespoň podezřelé investice se vyznačují tím, že se jedná o novinku, která běží pár měsíců nebo nějaký ten rok. Běžné investice, které doporučujeme, běžně fungují ve světě desítky let, u nás běží dlouhé roky.

Dalším znakem podezřelých nabídek je to, že ji nabízí malá a neznámá společnost. (Často registrovaná v zahraničí, v daňovém ráji.) Doporučujeme investice, které nabízejí velcí hráči na trhu, kteří si nemohou dovolit podvodné jednání. Pro velkou banku by to byla moc velká ostuda, která by v konečném důsledku pro ni byla moc drahá. Navíc velká banka jen tak nezavře a nezmizí ze světa. Malá s.r.o. registrovaná v zahraničí to udělat klidně může.

Když někomu půjčíte peníze (třeba si kupíte dluhopisy), musíte odpovědně zkoumat riziko, že daná společnost zkrachuje. Nesmí vám stačit pouze jednoduché prohlášení, že jim věříte nebo že vám to přece slíbili. Co když prostě nebudou schopni vám peníze vrátit? Riziko, že o peníze přijdete, existuje vždy. Někdy je menší, jindy větší. Může zkrachovat nově založené s. r. o. stejně tak jako banka. Pozor na myšlenku „to se stát nemůže“. Raději připusťte, že se to stát může a přemýšlejte, co by se stalo kdyby…

Omezit kreditní riziko je v naší moci. Stačí nespoléhat na jeden dluhopis, ale nakoupit jich třeba 400 prostřednictvím fondu. Proto nám zbývá pouze riziko tržní.

Tržní riziko znamená, že se mění hodnota naší investice.

Ukážeme si to na příkladu.

Příklad 2

Koupili jsme dluhopis za 1 000 Kč se splatností 5 let s výnosem 3 %. Víme tedy, že budeme dostávat 30 Kč každý rok, na konci dostaneme jistinu zpět.

Dluhopis nemusíme vlastnit celých 5 let, ale můžeme ho prodat.

Představme si, že za půl roku vzrostly úrokové sazby a podobné dluhopisy se prodávají s výnosem 5 % p. a. Bude od nás tento dluhopis někdo chtít? Ten náš vydělává 3 %, všechny ostatní dluhopisy vydělávají 5 %. Ten náš nebude nijak žádaný. Alespoň za původní cenu 1 000 Kč ne. Za cenu nižší bychom už mohli zájemce najít. Možná za 900 Kč by ho někdo od nás koupil.

Tržní cena dluhopisu tedy klesla z 1 000 Kč na 900 Kč.

Stejné jako u dluhopisů to je i u ostatních aktiv: akcií i nemovitostí. I zde se může stát, že koupíme byt za 5 mil. Kč a za rok bude mít jinou cenu. Možná o 200 000 Kč vyšší či nižší. Nebo koupíme akcii, tedy kousíček továrny, která akcie vydala. Za rok stále vlastníme kousíček továrny, která stále vyrábí, má tržby, má zisk. Její cena ale může být jiná.

Tomuto tržnímu riziku se nevyhneme. Musíme se s ním naučit pracovat.

Musíme ho znát, aby nás nepřekvapilo. Pokud víme, co nás může potkat, nebudeme zklamáni. Pokud to nevíme, budeme jednou nemile překvapeni.

Vybereme si takové riziko, které jsme schopni unést.

Můžeme ho omezit, a to diverzifikací mezi různé investiční nástroje. Budeme investovat do různých instrumentů.

1.4 Paleta rizik a výnosů

Už víme, jaká jsou rizika. Pojďme si nyní představit riziko v souvislosti s výnosem. Ať se na ně můžeme podívat společně. Ať víme, co máme z toho, že připustíme větší riziko?

Klíč ke správné investici je ve správné volbě mezi výnosem a rizikem. Pokud zvolíme malý výnos, ošidíme se. Pokud zvolíme příliš velké riziko, nejspíš ztratíme jednou nervy a investici prodáme předčasně.

V následujících kapitolách si ukážeme, co typicky umí jednotlivé investice. Seznámíme se s nimi, protože právě z nich si budete vybírat. Podíváme se, co tyto produkty typicky předvádějí. Jako jejich běžný výsledek budeme brát průměrný výnos, jakého dosáhly v posledních skoro 100 letech.[9] Také se podíváme na jejich nejhorší výsledek. Abychom měli představu, co u nich hrozí.

Projdeme si je postupně podle toho, jaký výnos od nich očekáváme.

1.4.1 Požadavek: Nepřijít o peníze

Požadavek některých investorů je: „Nezajímají mě výnosy, nechci hlavně přijít o peníze.“ Pro ně je prioritní nepouštět se do jakéhokoli rizika.

Pokud odmítáme jakékoli riziko, nemůžeme se pouštět do investic vůbec. Neexistují totiž stoprocentně bezpečné investice. Každá investice přináší riziko.

Pokud jste investor s tímto požadavkem, pak jsou pro vás vhodné jen spořicí účty, termínované vklady nebo stavební spoření. Zde máte své jisté. Víte, jaký máte výnos a máte jistotu, že o peníze nepřijdete.

Jen si zde ohlídejte kreditní riziko: nesvěřujte peníze malé nebo nové nebo neznámé instituci, jenom proto, že nabídla o procento lepší zhodnocení.[10]

Máme pocit, že je vše pod kontrolou, s jistotou a v bezpečí. Je zde ale jedno riziko, které na naše peníze číhá – inflace.

Riziko inflace v horizontu jednoho nebo dvou let nevidíme. V horizontu 10 let už je značné.

Například mezi roky 2000–2015 inflace znehodnotila peníze o 30 %.

I tento jednoduchý přístup je lepší než neinvestovat vůbec. I když nepřekonáme inflaci, stále budeme mít našetřené nějaké peníze.

1.4.2 Požadavek: Eliminovat inflaci

Dalším typickým požadavkem je „pokrýt inflaci“. Investoři se řídí heslem: „nemusí pršet, stačí, když kape.“

Požadavek na pokrytí inflace je pochopitelný. Nechceme, aby peníze ztrácely svoji kupní sílu.

Jedním z produktů, který typicky pokrývá inflaci, jsou fondy peněžního trhu. Ty v průměru vydělaly 3,4 %, proti inflaci 3,0 %. (viz graf 4)

Graf 4 Průměrné a minimální výnosy nástrojů peněžního trhu v porovnání s inflací

Ani zde nemáme jistotu, že inflaci překonáme. Také se nám může stát, že fond peněžního trhu vydělá plus mínus nula a inflace bude v dané době vyšší.

I u těchto nejjistějších a nejopatrnějších produktů je také riziko.

Dále je zajímavé podívat se, jak se těmto investicím dařilo v delším horizontu. Jak bychom dopadli, kdybychom investovali na 5 let, je na následujícím grafu. (graf 5)

Je vidět, že se fondům peněžního trhu opravdu dařilo porážet inflaci. Většinou byly výnosy fondů peněžního trhu vyšší než inflace. Ale ne vždy. V některých případech vyhrála inflace. Celkem ve čtyřech pětiletkách z celkových deseti.

Graf 5 Výnosy nástrojů peněžního trhu v porovnání s inflací v horizontu 5 let

O kousíček dále na rizikové škále investic jsou dluhopisové investice. Ty nabízejí v průměru vyšší výnosy. Průměrný výnos byl 4,9 %, při inflaci 3,0 %. Dluhopisy tedy překonaly inflaci o 1,9 procentního bodu. (viz graf 6)

Graf 6 Průměrné a minimální výnosy dluhopisových instrumentů v porovnání s inflací

Z grafu je ale vidět i odvrácená tvář investic do dluhopisů – riziko. Nejhorší výsledek, kterého se dosáhlo, je ztráta 8,6 % za rok.

To by znamenalo, že když budeme investovat 100 000 Kč, může mít za rok naše investice hodnotu pouze 91 400 Kč. 8 600 Kč bude naše ztráta.

Naštěstí tato ztráta je dočasná a investice ji časem vyrovná. Za rok proděláváme 8,6 %, ale pokud bychom investovali alespoň na 5 let, byli bychom v zisku. Nejhorší výsledek, jakého investice do dluhopisových instrumentů od roku 1970 dosáhla, byl zisk 13 % za 5 let. Tomu odpovídá výnos přibližně 2,5 % p.a.

V jiných obdobích se dluhopisovým investicím dařilo podstatně lépe. (viz graf 7)

Je potřeba podotknout, že zde hovoříme o státních dluhopisech (USA). Tyto cenné papíry nesou minimální kreditní riziko emitenta. Fond podstupuje hlavně riziko růstu nebo poklesu úrokových sazeb.

Graf 7 Výnosy dluhopisových investic v horizontu 5 let

Pak jsou ještě rizikovější dluhopisy, které vydávají méně bonitní emitenti. O těchto dluhopisech si povíme později. (viz kapitolu High yield dluhopisy)

1.4.3 Požadavek: Nadprůměrný zisk

Pokud nám nestačí výnosy, jaké nabízejí dluhopisové trhy, musíme se poohlédnout po akciových investicích. Můžeme zkusit nejprve do portfolia přimíchat trochu akcií a postupně podíl zvyšovat.

Fondy, které přimíchávají do portfolia akciové investice, jsou smíšené fondy. Těchto fondů je celá škála a liší se podle podílu akciové složky.

Podíváme se na dva typické zástupce této kategorie:

1. konzervativní fondy – podíl akciové složky je 30 %,

2. agresivní fondy – podíl akciové složky je 60 %.

Právě podle podílu akcií si volíme i výnos a riziko, jakého fondy dosahují. To je dobře patrné z následujících grafů (graf 8 a graf 9).

Výnosy smíšených portfolií jsou následující:

• konzervativní (30 % akcií) – 6,7 %,

• agresivní (60 % akcií) – 8,2 %.

Je tedy vidět, že vyšší podíl akcií nás posouvá k vyšším výnosům.

Z hlediska rizika je výsledek následující:

• konzervativní – maximální propad o 16,4 %,

• agresivní – maximální propad o 28,2 %.

Graf 8 Průměrné a minimální výnosy smíšených investic (s obsahem 30 % akcií) v porovnání s inflací

Graf 9 Průměrné a minimální výnosy smíšených investic (s obsahem 60 % akcií) v porovnání s inflací

Tím se nám jenom potvrdilo pravidlo o tom, že vyšší výnosy jsou vykoupeny vyšším rizikem.

Do smíšených portfolií se neinvestuje na rok nebo na dva. Proto se pojďme podívat, jak by investice dopadla, kdybychom investovali na 5 let. (viz graf 10)

Graf 10 Výnosy smíšených investic v horizontu 5 let

Doba 5 let už je dost dlouhá na to, aby se nám vyrovnaly propady a investice za 5 let skončila zpravidla v zisku. Konzervativní investice (s objemem akcií 30 %) i agresivní investice skončila v zisku vždy.[11] V dobách, kdy se nedařilo akciím, dostaly dluhopisy investici do plusu.

1.4.4 Požadavek: Maximální zisk

Akcie stojí na konci řady výnosu a rizika. Nabízejí největší zisk, ale také největší rizika.

Průměrně dlouhodobě akcie vynášely skoro 10 % p.a. (přesněji 9,6 %). Riziko je ale velké. Investice do akcií umí ztratit i skoro 50 % hodnoty v jednom roce.[12] (Viz graf 11)

Graf 11 Průměrné a minimální výnosy akciových investic

Výnosy akciových investic v jednom roce jsou naprosto neodhadnutelné. Akcie umí za rok přinést cokoli mezi ztrátou skoro 50 % a růstem přes 50 %. Roční výnosy akciových investic jsou v následujícím grafu 12.

Graf 12 Roční výnosy akciových investic v letech 1928 až 2020

Průměrný výnos je sice přibližně 10 %, ale je velmi malá šance, že výnos bude blízko této hodnoty.

V praxi se setkáváme s tím, že nezkušení investoři počítají s výnosem 10 %. Vycházejí z toho, že akciové investice přece vydělávají v průměru 10 %. Zapomínají na kouzelné slovíčko „v průměru“. Jsou pak překvapeni, když akcie prodělají přes 10 % a to třeba i dvakrát po sobě. Stejně tak se dobře může stát, že akcie vydělají přes 30 % a to třeba 4 roky po sobě. (Jako v letech 1995 až 1998.)

Do akcií neinvestujeme na rok, proto se pojďme podívat, jaké výnosy akcie nabízejí v horizontu 5 let.

Bude už konečně platit, že se přiblížíme průměrnému výnosu 10 % p.a.?

Výnosy akcií v 5letém horizontu jsou v grafu. (graf 13)

Ani na pětiletém horizontu neplatí, že by akciové investice nabízely průměrný vždy stejný výnos. Opět dostáváme dost velký rozptyl toho, co můžeme od investice očekávat: pokles 10 % nebo také zisk přes 200 %.

Graf 13 Výnosy akciových investic v horizontu 5 let

Příklad 3

Hodnota investovaných 100 000 Kč za 5 let by byla:

• 335 000 Kč, pokud bychom investovali v roce 1995 nebo

• 90 000 Kč, pokud bychom investovali v roce 2000.

Dále je vidět, že ani na 10leté investici nemáme jistotu zisku. Kdo investoval v roce 2000, měl před sebou ztrátových 5 let a po nich následovala další ztrátová pětiletka.

A co se týče výnosů, v polovině případů se investice za 5 let skoro zdvojnásobila. Tuto vlastnost mají pouze akciové investice.[13]

1.4.5 Jak si vedly investice za posledních 25 let

Důležitost výnosů se projeví, pokud budeme investovat v delším časovém horizontu. Při investici na rok je skoro jedno, jestli je výnos 3 % nebo 4 %. Ale jakmile budeme investovat na delší dobu, už to začíná být důležitější. Protože při investici na více let budeme dostávat vyšší výnos po delší dobu. Navíc se budou výnosy na sebe nabalovat. Čím více totiž získáme, tím vyšší částka se bude pro příště zhodnocovat.

Podívejme se, jak by dopadla investice 100 000 v posledních 25 letech. (viz graf 14)

Graf 14 Výnosy jednotlivých instrumentů v horizontu 20 let

Zde je pár zajímavých závěrů:

• Inflace znehodnocuje naše peníze. Na počátku jsme měli 100 000. Po 20 letech bychom potřebovali už 172 000, abychom si mohli koupit to samé.

• Peněžní trh nás ochránil proti inflaci. Naše investované peníze zhodnotil lépe, než kolik jim ubrala inflace. O nějakém rozumném zisku se za dobu 20 let nedá mluvit.[14]

• Dluhopisy překonávají peněžní trh, ale přinášejí rizika. Ne vždy hodnota investice v dluhopisech roste. Na grafu jsou vidět roky, kdy se hodnota investice v dluhopisech zastavila nebo o kousek poklesla. Konečná hodnota dluhopisové investice by byla 342 000 Kč. Měli bychom tak cca dvojnásobek peněz než před 25 lety. (V jejich kupní síle, včetně inflace.)

• Akcie měly perfektní první pětiletku. Zde porazily dluhopisy výrazným rozdílem. Hodnota dluhopisové investice byla „jen“ 136 000, hodnota akciové byla 334 000. Kdo investoval jen na 5 let, zaznamenal velké zisky.

• Další desetiletka akcií byla slabá. Ukazuje se, že ani 10 let není pro akcie dost dlouhá doba. Projevuje se zde rizikovost investice.

• Celkový výsledek akcií: výsledná částka je 1 061 000, investice se zhodnotila na desetinásobek původní částky (nominálně). Po zohlednění inflace máme stále krásný šestinásobek původního majetku. Můžeme si koupit šestkrát více než před 25 lety.

• Celkově akcie překonaly dluhopisy.

– hodnota dluhopisové investice je 342 000,

– hodnota akciové je 1 061 000.

1.4.6 Porovnání výnosu a rizika pro všechny instrumenty

Představili jsme si jednotlivé typy investic a ukázali si jejich výnosy a riziko. Pro přehlednost si ukažme výnos a riziko v grafu:

Graf 15 Průměrné a minimální roční výnosy jednotlivých druhů investic

Je dobře patrné základní investiční pravidlo: s rostoucím výnosem také roste riziko.

Základem investičního rozhodování je správná volba mezi výnosem a rizikem. Investování je totiž ovládáno dvěma emocemi:

• chamtivostí a

• strachem.

Chamtivost vás bude lákat k vyšším výnosům a potáhne vás k rizikovějším investicím. Jakmile se na trhu nebude dít nic dramatického, nebudete vnímat riziko a chamtivost převládne. Rizika si nevšimnete.

Jakmile ale na trhu dojde k poklesům a začne se odehrávat nějaké drama, převládne strach. Budete se bát, kam až mohou ceny klesnout. Pokud strach neovládnete, ale strach ovládne vás a vaše rozhodování, investice ukončíte. Skončíte se ztrátou.

Proto si před investováním vždy položte otázku: Jsem schopen nést riziko investice? Představte si, že investujete danou částku a představte si, že došlo k tomu nejhoršímu poklesu (viz graf 15). Jestli je to pro vás nepřijatelné, není tato investice určena pro vás.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Investování pro začátečníky.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.