Petra Neomillnerová

Milostná magie

© Petra Neomillnerová, 2013

© Palmknihy, 2013

ISBN 978-80-7486-018-8 (ePub)

ISBN 978-80-7486-019-5 (mobi)

ISBN 978-80-7486-020-1 (PDF)

Až k rudé bráně jsem dovedla děti

jablka lásky tam pojídaly

Růžové lístky, ibišku květy

z vlasů žen pak tam padaly na zem

Však uvadly rázem

jak uvadnou vždycky

když v srdci se probudí

had

Úvod

Nad hlavami lidstva se valí věky, ale touhy zůstávají stále stejné. Stále válčíme o území, prestiž, stále se bijeme o sexuální partnery, nekriticky milujeme své děti, pláčeme nad svými mrtvými a tak, jak se nemění touhy, nemění se ani umění magie. To, co od ní lidé očekávají, se naučila už dávno, v časech ohňů, lovů a kamení. Nejspíš už tehdy zavěsila ruka někoho, kdo toužil po blízkosti svého druha, na jeho hrdlo ozdobu, podala plod zahřátý v dlaních..., a postup se nezměnil dodnes.

Lidé touží po lásce, protože samota, až na výjimky, je synonymem porážky, selhání, prázdnoty, a pravda, také proto, že pud daný přírodou nám velí zanechat tu svůj otisk, stopu svých genů, pokračování rodu. Bráníme se někdy velmi sofistikovanými prostředky, ale náruč druha si odpustit neumíme, neumíme a nechceme.

Ano, milostné čáry jsou jedněmi z nejstarších, ale saháme po nich i dnes. Knížka, spíše knížečka, kterou teď držíte v dlani, si neklade za cíl mapovat historii užití milostné magie v jednotlivých kulturách, není herbářem a není ani lexikonem, spíše skromnými vrátky, pootevřenými do rozlehlé zahrady plné vonících bylin, jabloní obtížených plody, do země plynoucích potoků, makových polí a hájů, jež se za zády těch, kteří vstoupí, uzamknou jako ložnice. Stačí se jen vydat na cestu udaným směrem, kudy povede dál, rozhoduje každý z nás sám za sebe.

Trocha historie aneb cíl je cestou, cesta je cílem

Abychom se hned na počátku neztratili ve zmatení pojmů, je třeba vyjasnit jednu podstatnou věc. V jedné z „větví“ sexuální magie je láska a milování cílem, o který mág usiluje zaklínadly, filtry a dryjáky, v druhé je sexuální akt cestou, jak získat čarodějnou energii, nebo je milostné spojení přímo magickým rituálem, esoterickou operací.

Postupy jsou tedy z podstaty dost rozdílné, a zatímco milostné čarování a „nápoje lásky“ byly vždycky velmi oblíbené, hojně používané lidem i vzdělanci a začasté taky slušně zaplacené, „umění a věda o užití sexuálních zážitků k rozšíření vnitřního světa“ zůstalo od časů staroegyptských mystérií spíše hermetickou záležitostí, podle mého názoru zejména proto, že většině lidu ni vzdělanců se nechtělo kazit si spontánní a nevázanou zábavu meditacemi, vzájemnou fixací pohledů, řízením dechu a podobnými praktikami, vyžadujícími přísnou sebekázeň a zcela potírajícími radosti, které tahle aktivita obvykle přináší.

Než tedy podlehneme svým horším sklonům a pustíme se do milostných čar, podnikneme výlet do exotických krajin tantry a letmo se seznámíme s charismatickým Aleisterem Crowleym.

Ať byla doba jakákoli, i pod vládou těch nejnevlídnějších náboženství si vždycky sex našel své místo nejen v lidském životě (ze kterého ho jaksi vyškrtnout nelze, pokud nemá druh Homo sapiens vyhynout), ale i v duchovní sféře společnosti. Každý esoterismus má svou (často pečlivě tajenou) sexuální dimenzi, každé náboženství má své sexuální rituály (není například tajemstvím, že někteří křesťanští světci a světice zakoušeli při „obcování“ se sladkým Ježíšem stavy, jejichž popis připomíná aktivity diametrálně odlišné od modlitby).

Základy sexuální magie ovšem pocházejí z vyznání méně tělamorných, než je křesťanství. Její kořeny můžeme hledat v tantře, v praktikách některých gnostických sekt, u etruských mágů, v mystériích staroegyptských esoteriků, v kultu ohnivého hada, v černošské magii a dokonce i v kabale. V Evropě se těmito praktikami zabýval řád Ordo Templi Orientalis, P. B. Randolph a ve známost je uvedl Aleister Crowley, osoba rozporuplně hodnocená, mnohými magiky kvůli svým výstřelkům zavrhovaná (traduje se, že při jakési roztržce v řádu Zlatý úsvit vpadl na jednání s černou maskou na tváři a navíc oděn v kiltu se vším příslušenstvím), avšak prezentující praktiky natolik poutavé, že získaly množství následovníků.

Vzhledem k tomu, že vám nemíním dávat podrobný návod na provádění tantrického sexu, omezím se na stručné shrnutí.

Jde v podstatě o aktivizaci „hadí síly“ prostřednictvím sexu, respektive přetavení sexuální energie v energii magickou. Není vlastně divu, že se sex v komunikaci s astrálem využívá, protože sexus sám o sobě má silný emotivní náboj a zvýšená aktivita, ale i abstinence může vytvářet (a taky často i mimovolně vytváří) „silová pole“. Příkladem míst, kde negativní zóny vytvářela abstinence, jsou kláštery, kasárna, vězení, tedy místa obecně málokdy šťastná. Výron pozitivní energie lze ovšem těžko najít i v nevěstinci.

Sám sexuálně magický akt je poměrně náročný, protože pro zdárný průběh je nutné nepropadnout obvyklému prožívání sexu, ale přeměnit ho v akt imaginace ovládané vůlí. Tantrický sex proto vyžaduje například vzájemnou fixaci pohledů partnerů, řízené dýchání a podobně, karezza zase nesmí skončit vyvrcholením. Hermetičtí vyznavači podobných praktik varovali před „levou stezkou“, což znamenalo, že od posvátné praxe magik přejde k méně posvátnému užívání si. No, zřejmě se to nejednou stalo. Součástí obřadů bývá tanec, pantomima i složité rituály.

Akty tohoto druhu sexuální magie byly některé formy černých mší, slavná Crowleyho „gnostická mše“, ale i různé druhy oslav plodnosti. Tam ovšem nebyl, jako u výše zmíněných kultů, dominantní prvek mužský, šlo spíše o přenášení plodivé síly žen na pole a zvířata. Sem patří májové obřady s milostnými hrátkami v polích, rituály uctívání Matky Země spojené se sexem a podobně. Dodnes podobné obřady najdeme u vyznavačů kultu Wicca.

Sex bývá také součástí přijímacích ritů a zkoušek některých moderních řádů, často je ovšem obtížné rozlišit, kdy jde o magii, a kdy o nějaký druh ozvláštněné „swingers“ party, nebo o sraz vyznavačů okrajové sexuální libůstky.

Sexuální magie má svou alternativu i pro osamělé, není třeba hledat protějšek, naopak, imaginativní vytvoření sukuby či inkuba má být výsledkem „náročného psychofyziologického výcviku“. Styk s takovým fenoménem pak vede k stavům rozšířeného vědomí.

V tomto bodě jsem v pokušení nechat na rozumu a zkušenostech vážených čtenářů posouzení, jak náročný výcvik to musí být a zejména jak mocné síly rozpoutá.

Musím se přiznat, že ač sama nejsem zrovna vyznavačkou Crowleyho tezí, při výkladu o sexuální magii se opominout prostě nedá. Byl obdařen nadáními, tolik důležitými pro kouzelníka. Dobrý šachista i horolezec, spisovatel, básník, hédonik se smyslem pro humor. Narodil se roku 1875 v konzervativní rodině a její výchova se, jak už to chodí, asi nejvíc přičinila o zrod „nejhříšnějšího člověka na světě“.

V roce 1898, krátce po absolvování Cambridge, vstoupil do už zmiňovaného Zlatého úsvitu a pustil se do magie se vší vervou. Experimentoval s drogami, bavil se bisexuální promiskuitou, zkrátka byl dobrým představitelem „dekadenta“. Podnikl také magickou bitvu se svým bývalým mistrem Mahtersem, se kterým se rozkmotřil. Napsal, inspirován duchem Aiwasseem, Knihu zákona a vytyčil si za cíl zničit křesťanství. Klidný život nevedl ani potom, Anglie mu nezapomněla válečnou kolaboraci s Německem, vyhoštěn byl i z Itálie, navíc ho sužoval návyk na heroin. Zemřel roku 1947 a své největší slávy se dočkal až po smrti.

V posmrtně vydaných knihách přeformuloval teorii magie z moderního psychologického hlediska, ovšem větší popularitu mu přinesla jeho proklamovaná „špatnost, zkaženost a posedlost sexem“.

Crowley například používal praktiku nazývanou „formule erokomatozní lucidity“. Postup je poměrně jednoduchý. Magik nejdříve drží půst a pak je svými „asistentkami“ sexuálně drážděn až do úplného vyčerpání, dokud neupadne do spánku, ze kterého je ovšem probuzen další stimulací, dokud se nedostane do stavu, jenž není ani spánkem, ani bděním, a duch je dokonale „uvolněn“. Pak se objevují nevědomá přání a jejich magické účinky. Sám Crowley připouštěl, že po takovéhle „kůře“ může nastat i smrt a já bych k tomu ráda podotkla, že je v podstatě jedno, jestli se člověk do stavu, kdy je „duch uvolněn“, dostane sexem, hladověním, tancem, sezením na sloupu, flagelací, hysterickým záchvatem nebo třeba jízdou na běžkách. Mnohá náboženství a kulty používaly různé metody, aby navodily stav „vymístění“, který se v mezním vyčerpání dostavuje jaksi fyziologicky, ale musím připustit, že Crowleyho metoda byla jistě zábavná.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Milostná magie.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.